60 
Mint ebből látható, A s c h e r s o n-ék kétségbevonják, hogy 
a lencsebükköny hybrid eredetű lenne, de más magyarázatát nem 
adják. Nyilván nem látták ezt az érdekes növényt. 
D e g e n Árpád szíveskedett nekem megküldeni W i e g- 
m a n n és Focke műveit, melyekben a lencsebükkönyről fog- 
laltak idézetét lásd a német szöveg 000. oldalán. 
Kétségtelen, hogy itt, ugyanazon lencsebükkönyről van szó, 
mint amelyet Legány Ödön termeszt a magyaré vári gazda- 
sági akadémia kísérleti terén s amilyet én láttam Debrecenben. 
Kétségtelen az is, hogy Wiegmann keresztezés útján előállott 
lencsebükkönyt látott, ez a leírásból határozottan következik, 
csak éppen az általa végzett kísérlet volt primitív s pontosabb 
ellenőrzésre alkalmatlan. 
W. 0. Focke: Die Pfianzen-Mischlinge, 1881, 515. old. 
ismerteti Wiegma n n kísérletét. Hogy megcáfolná Wiegmann-t, 
annak nem akadtam nyomára, hanem igenis említ olyan esete- 
ket is, mikor lencsemagvak ütöttek bükkönymagvakra s ebben 
a tekintetben hivatkozik G a r t n e r-re is. Az azonban tény, hogy 
Focke nem egyszerű keresztezés útján származtatja a lencse- 
bükkönyt, hanem xéniának tartja. Xéniákra vonatkozó meghatá- 
rozását lásd a német szöveg 000. oldalán. 
Hogy még a legújabb irodalomban is milyen tévesen értel- 
mezték a lencsebükkönyt, arra nézve álljon itt az egyik leg- 
modernebb növénynemesítő munkájának, F r u w i r t li-nak ide- 
vonatkozó kijelentése (1. a német szöveg 000. oldalán). 
A rendelkezésemre álló nagymennyiségű élő és szárított 
növény átvizsgálása arra a meggyőződésre vezetett, hogy a 
lencsebükköny a Vieia sutivá s a Lens esculenta kereszteződése 
útján áll elő. Ezt bizonyítja a pontos morphológiai elemzés, melyet 
Lengyel Géza végzett s melynek eredményeit a mellékelt 
táblázat mutatja. Ezt bizonyítják azonban kísérleteim is, melyek 
ugyan még nem fejeződtek be s így nem közölhetők, de annyi 
máris kiderült, hogy Lens esculenta X 9 Vieia sativa eredmé- 
nyeként rendes gömbölyded bükkönymagvakat terem a Lens 
esculenta pollenével beporzóit növény, nincs tehát szó ebben az 
esetben xéniáról, mert bizonyára majd csak az első keresztezett 
ivadékon tűnnek fel a lencsebükköny vegyes tulajdonságai, melyek 
nem szorítkoznak pusztán a magra, hanem a reproductív szervek 
összességén megvannak. 
A lencsebükkönynek ezek szerint latin név jár. Néhány 
példányt Vieia Wiegmanniana néven küldtem szét az érdeklő- 
dőknek. ez a név azonban nem alkalmas, mert H ampe: Lin- 
naea, 1841, 379. old. a Vieia sativa X Pisum sativum részére 
foglalta le. Legány Ödön barátom tiszteletére, ki oly sokat 
foglalkozott a lencsebükkönnyel, Vieia Legányana néven ikta- 
juk be ezt a sokáig félreismert növényt a tudományos iroda- 
lomba. Ha pedig már a nemzetség nevében kifejezésre akarjuk 
juttatni keresztezett voltát : Vicialens Legányiana lehet a neve. 
