68 
— érthető, hogy a fossilis „LycopodiunU és „Selaginella* maradvá^ 
nyok közt egy, phylogenetikailag magasan fejlett lombosmoh-sporo-, 
phyton-t szeretne és gondol felfedezni (cf. p. 241.). 
Más helytelenségek: 5. Az Eriopus remotifolius sétáján leví / 
0‘2 — 0 3 mm. hosszá hyalinus pillák mégsem „lamellosus szöröl^* 
(1. pl. 241. 6., 7. sor alulról). 6. A Ricciaceae barna színe okozó^,’ 
nem a phycophaeina (cf. p. 240.). 
Kár, hogy szerző nem emelte ki a Hepaticae phylogenetik^ , 
magasabb fejlettségét. r . 
Különben a Hepatícak leszármazása az alsóbb rangúakból, va|^i 
mint a Pteridophytonok-hoz való csatlakozása még korántsem eldöntőt 
tény, hanem még mindig csak hypothesis (1. S c h i f f n e r in Prog* 
rei'botan. V. 1917. 517.). gy. i.V 
Győrffy István: Nachtriige zum „Illustr. Handwörterbucfe 
dér Botanik“ II. Aufl. — Österreichische Botanische Zeitschrift. LXVII. 
Jahrg. 1918. p. 228 - 234. old. 
Hirc Dragutin: Növi prilozi hrvatskoj flori. II. Klek. 
Glasnik Hrvatskoga Prirod. Drustva. XXIX. Sv. 3- — 4. 1917. p. 17 1 — 195. 
Prilosi hrvatskoj flori. I. Daruvar i okolina. II. Potentilla 
longifolia u hrvatskoj flori. III. Mali prinos flori grada Iínina u. Dalma- 
ciji. — Glasnik. XXVIII. 1. 1916 p. 12—24. 
A harmadik részben, mely újabb adatokkal járul Knin környéke 
növényzetének ismeretéhez, szerző egy olyan Knautia-fajról tesz emlí- 
tést, amely Szabó Zoltán szerint valószínűleg a Kn. dinarica és Kn. 
purpurea keverékfaja. K. 
Kőrösy K. : Über die Chlorophyllassimilation. — Zeitschrift 
für physiologische Chemie. Bd. LXXXVI. 1913. p. 368 — 382. 
Páter Béla: Eine gelbe Varietat dér Tollkirsche. — Pharmaz. 
Post. IL. p 857 — 858. old. 
Schiffner Victor: Hepaticae Baumgartnerianae dalmatica". 
III. Serie. — Österreichische Botanische Zeitschrift, LXVII. 1918. 
p. 147—156. old. 
Vierhapper Franz: Was ist Trifolium Pilczii Adamovic ? 
Mit 3 Abbildungen. — Österreichische Botanische Zeitschrift. LXVII. 
Jahrg. 1918. p. 252 — 264. 
A Trifolium Lupinaster L. nevű növényre vonatkozólag szerző 
említi, hogy a magyarországi példányok (liptói és erdélyi Kárpátok) 
az albifiorum Ser. formához tartoznak. K. 
Woynar H. : Betrachtungen über Polypodium austriacum Jac 
quin. — österreichische Botanische Zeitschrift. LXVII. Jahrg. 1918. 
p. 267—274. 
A címben jelölt haraszt, mellyel B o r b á s az Aspidium spinu- 
losumot azonosította, szerző szerint az Aspidium dilntatum. Utóbbi 
harasztnak helyes neve ezentúl Dryopteris austriaca (Jacq.) Woyn. 
A. J. Zmuda: Polskié gatunki goryczki (Gentiana L.) — Sep. 
Tóm. LVI. Ser. B. Rozprawy Wydzialu mát. przyr. Akad. Umiet. 
w Krakowie 1916.: I. (121) 31 (151). — Die polnischen Gentiana- 
