Om Skånes brachiopodskiffer 
15 
Lingula cfr. attenuata Sow. 
Lingula sp. I 
Conotreta acuta n. sp. 
Discina radiata n. sp. 
Orthis testudinaria Dalm. 
0. cfr honorata 
Plectambonites comitans Barr. 
PL sericea 
Hyattella Törnquisti n. sp. 
Meristella ? sp. 
Rhynchonella borealis Schloth. 
B eller option consobrinus n. sp. 
B. subtrilobatus n. sp. 
Bucaniella atava n. sp. 
Holopea Mobergi n. sp. 
Hyolithus fibrosus n. sp. 
PL. Mobergi n. sp. 
Primitiella tenera 
Primitia harparum 
P. conica 
P. bursa v. scanensis 
Lepidocoleus suecicus 
Dalmanites eucentrus 
D. mucronatus 
Trinucleus sp. 
Proetus sp. 
Bergarten är en mer eller mindre kalkhaltig, ibland alldeles kalkfri lerskiffer av grå 
färg i olika nyanser. På ett par nivåer innesluter den ett tunt, mörkt band med 
rundade korn, mest bestående av kvarts. Dessa nå ej sällan 1 /% cm. i genom- 
skärning, men ännu större äro funna, t. ex. ett finkornigt sandstensstycke med mer 
än 10 mm. diameter. Banden äro i regel svavelkishaltiga. Pyriten förekommer 
mest i ett tunt skikt mitt i bandet. En fin, horisontal lagring kan iakttagas även 
utanför svavelkislinjen och framträder väl i slipprov under förstoring, då kvarts- 
kornen visa sig vara ordnade till bestämda skikt. Skiffern är vid detta korn förande 
lagers undre, obestämda gräns rikt fossilförande. 1 brachiopodskifferns övre del är 
därjämte ett lager, bemängt med ärt- till valnötstora bollar av samma kouglomerat- 
artade bergartstyp som i de ovannämnda banden. 
Kalkbalten är, som sagt, ojämnt fördelad. 1 regel förefaller den att vara 
koncentrerad till större eller mindre linser utan markerad begränsning. I någon 
mån torde detta förhållande vara sekundärt, beroende på förvittring, genom vilken 
kalken blivit ojämnt utlöst. Den kalkfria och kalkhaltiga skiffern är nämligen be- 
tydligt mer vittrad än den kalkrika; detta kan emellertid även bero på att den 
sistnämnda är bättre ägnad att motstå förvittringen. Anmärkningsvärt är även 
det förhållandet, att Conotreta acuta är inskränkt till en f. ö. fossilfattig kalklins. 
Brachiopodskifferns undre gräns bar ej kunnat nås här, lika litet som den 
övre. Den blottade mäktigheten är mer än två meter. Resten av profilen, d. v. s. 
dess övre hälft, består underst av mjuk, grå lerskiffer med grönaktig anstrykning 
men i övrigt av bårda, blågrå kalkbankar, som endast i vittrat tillstånd givit 
bestämbara fossil. Vid vittring övergå bankarna till en lös, brun vittringsjord, 
som än bildar en tunn bud över den friska bergarten, än mer eller mindre full- 
ständigt ersatt denna. Vittringsskorpan är alldeles kalkfri och har fossilen bevarade 
såsom avtryck, visande skalskulpturens även allra minsta detaljer. Bland fossilen 
må bär nämnas 
