Gustaf T. Troedsson 
28 
den ej kunnat bestämmas genom avvägningar. Fullständig frånvaro av förkast- 
ningar har konstaterats här. 
Däremot har ej kunnat utrönas, huruvida någon dislokation förefinnes emellan 
q) och i). Att bergarten i de båda lagren är högst olika, beror naturligtvis 
främst på den olika graden av förvittring; men då de tillhöra en och samma av- 
delning inom brachiopodskiffern, kan den tänkbara rubbningen i varje fall ej vara 
betydande. 
Avsevärda dislokationer finnas emellertid i brachiopodskifferprofilens närmaste 
omgivning. Förutom diabasgångarna och den ovannämnda sprickan emellan T 6 
och T 8 har jag nämligen iakttagit horisontalförskjutningar i understa rastrites- 
skiffern vid T 9, och vidare framgår ju en diabasgång 75 m. O om 4. kvarnen. 
Anmärkningsvärd är även den sydliga förekomsten av z. m. Cl. scalaris vid lokal 
24, en plats, där av stupningsriktningen att döma snarare borde vara att vänta 
staurocephalusskiffer. Nämnda zon fortsätter sedan, antagligen orubbad, i rastrites- 
skiffer, som är tillgänglig vid T 10. Denna graptolitskiffer är därför utan tvivel 
nedsänkt i förhållande till den ovan beskrivna profilen (förkastningslinjen F : — F lt fig. 7). 
Enligt Tullberg (1882: 2) och Holst anstår brachiopodskiffer vid Bollerup. 
Den är emellertid numera ej tillgänglig. 
Vid stranden emellan Stenshuvud och Kiviks — Esperöd har Nathorst (1877) 
funnit block av samma skiffer, vilken förmodas anstå strax utanför stranden. 
Vid besök, som jag gjort å platsen, ha block, som likna brachiopodskiffern, an- 
träffats i ganska stor mängd, men de ha samtliga varit fossilfria, varför deras verk- 
liga horisont ej kunnat avgöras. 
De med Skånes brachiopodskiffer ekvivalenta bildningarna inom andra 
silurområden 
karakteriseras i regel av betydligt avvikande facies, varigenom relativt få håll- 
punkter erbjuda sig för jämförelse. 
På Bornholm (Ravn 1899, Grönvvall & Milthers 1916) är denna skiffer ej 
tillgänglig. I närheten av Vasegaard vid Laesaa ha bl. a. träffats Ampyx Portlocki 
Barr. och Staurocephalus clavifrons, tydande på att trinucleusledets båda zoner här äro 
tillfinnandes. Däremot är lagserien emellan denna skiffer och cyrtograptusskiffern 
dold av lösa jordlager. Större delen av rastritesskiffern är i stället tillgänglig 
vid 01eaa, där emellertid en liknande lucka förekommer, som omfattar hela 
ordovicium. 
