Om Slcånes brachiopodskiffer 
41 
saknas fullständigt. Skalet har antagligen varit tunt, ty de flesta exemplaren äro 
deformerade genom pressning, som träffat i olika riktningar, än från sidorna, än 
från kanterna och än mera snett. 
Med B. (S) avunculus Hdg från Anderson överensstämmer denna art i storlek 
och yttre form och tycks skilja sig endast på skalets utseende, som hos B. conso 
brinus är tunnare och har grövre striering. 
Fyndort: Röstånga, III i, samt Tommarp, 17 och T 8 — T 9. Tillhör brachi- 
opodskifferns lägre del.. 
Bellerophon (Sinuitopsis ?) subtrilobatus n. sp. 
Tavl. I, f. 15 a, b. 
Vindningarna kölade och tilltaga regelbundet i storlek; kölen är avrundad på 
skalbärande exemplar, mera skarp samt försedd med svagt konkava väggar på 
stenkärnor. Vindningarna ha sin största höjd närmare centrum än ytterranden och 
avtunna därifrån hastigt såväl inåt som utåt, varigenom tvärsnittet blir rombiskt 
och naveln jämförelsevis djup. Sinusband saknas. Skal ganska tjockt samt saknar 
fullständigt skulptur. Intet av de anträffade exemplaren äger hel mynningsrand. 
Det största mäter 9 mm. i diameter och 5 mm. i höjd vid mynningen. Det av- 
bildade skalet är 4 mm. i genomskärning och 2 mm. högt. 
Denna art torde stå nära släktet Sinuitopsis Koken, men anknyter sig på 
grund av kölens utseende även till Bellerophon trilobatus- gruppen (sl. Bucaniella 
Meek).- 
Alla föreliggande exemplar härstamma från Röstånga (lok. V a och III i). 
Bellerophon (Bucaniella) atavus n. sp. 
Tavl. I, f. 16 a, b. 
Navel trång och tämligen djup. Vindningen är mediant utbuktad till en hög, 
trubbig köl, som genom ett par fåror är tydligt skild från de mycket lägre men 
dock markerade sidoloberna. Medianloben har plan eller svagt konvex yttervägg, 
som tydligen varit mera motståndskraftig mot pressning än skalet i övrigt, ty å 
sammantryckta exemplar framträder denna väggs kanter som ett par fina, laterala 
lister. Dessa lister tillhöra sålunda ej något sinusband, vilket saknas hos under- 
släktet Bucaniella (jfr Perner, s. 66). Mot mynningen tilltager skalet regelbundet i 
vidd. Endast en vindning synes förekomma. 
Storlek. 1. Diameter 5 mm., bredd vid mynningen (= största höjd) 3 mm. 
2. » 4,5 » » » » » » 3,5 » 
3. » 4,5 » » » » » » 3 » 
Alla anträffade exemplar äro skadade. Sålunda har ej i något fall själva mynnin- 
gen kunnat iakttagas. Samtliga äro stenkärnor, varför skalstruktur saknas. 
