Om Skånes brachiopodskiffer 
47 
Primitiella tenera Lnrsn. 
Tavl. II, f. 1—3. 
1869 Primitia tenera , Linnarsson, p. 85, pi. II, f. 70. 
? 1890 Primitia unicornis, Jones, p. 7, pi. IV, f. 8 — 13. 
Non 1897 Primitiella unicornis , Ulrich, p. 649, pl. XLIII, f. 75 — 77. 
Denna art, som av Linnarsson träffats i den röda trinucleusskiffern vid 
Jättened på Mösseberg, beskrives av honom på följande sätt: »Valvlerna äro släta, 
utan både knölar och fåra. Deras längd är minst dubbelt större än bredden. Den 
främre och bakre konturen är trubbigt avrundad, ventralranden nästan rak och 
parallell med dorsalranden, så att bredden framtill är nästan lika stor som baktill. 
Någon nedtryckt kant kan ej upptäckas.» Längden anges vara 1 mm., bredden ej 
fullt V* (»Longit. 1. mm., latid. vix x / 2 mm.»). 
De i Skånes brachiopodskiffer synnerligen talrikt förekommande exemplaren 
av denna art äro i allmänhet något större än vad Linnarsson uppger. Vid mätning 
under mikroskopet ha följande mått erhållits: 
1 
2 3 
4 5 
6 
7 
8 
längd 0,48 
0,60 . 0,75 
0,97 1,08 
1,19 
1,21 
1,35 mm. 
höjd 0,24 
0,28 0,39 
0,48 0,54 
0,58 
0,58 
0,56 » 
Skalen äro utom 
i kalkbankarna 
deformerade genem pressning. Oskadade exemplar 
överensstämma 
väl med Linnarssons diagnos. 
Här må 
blott tillägga; 
s, att skalen 
äro tämligen starkt välvda med största tjockleken över mitten. Vid pressningen 
har lateralsidan tillplattats, så att den blivit parallell med djurets symmetriplan. 
Därjämte ha oregelbundna, oftast svaga men till sitt läge konstanta in- och utbulct- 
ningar uppstått. Ungefär mitt på skalet eller något närmare ena ändan, vilken 
här betraktas som den främre, finnes redan å så gott som opressade exemplar en 
med svårighet synlig, vårtliknande bildning. Denna framträder bättre vid stark 
pressning, varvid även uppstår en ny och större knöl, framför och något högre än 
deu förra, lnsänkningen emellan båda torde motsvara transversalfåran hos släktet 
Primitia. Bakom den centrala knappen' uppkommer en bred insänkning. I när- 
heten av bakre randen bildas ett med denna parallellt veck, en list, kraftigast ut- 
vecklad ventralt. Denna »list» är ibland helt kort och får då formen av en bakåt- 
riktad, spetsig vårta, ungefär som hos Primitia unicornis Ulrich. Stundom kan en 
dylik förekomma även i främre ändan. 
På grund av nämnda ojämnheter, vilka äro att tillskriva en bestämd fördel- 
ning av tunna och tjocka partier i skalet — stenkärnor ha i stort sett samma 
skulptur — torde arten visserligen stå nära släktet Primitia men snarare vara att 
uppfatta som en Primitiella , ett släkte som av Ulrich utsöndrats från Primitia för 
s. k. »passage forms» med grund och outvecklad mesialtara. 
Stenkärnorna och de pressade exemplaren med det tillbakariktade sprötet i 
bakre ändan och den framom mitten belägna, enkla eller dubbla ansvällningen 
