48 
Gustaf T. Troedsson 
påminna starkt om den av Jones till Primitiella unicornis Ulrich säkerligen 
oriktigt förda, engelska Bala-arten från Welshpool i Montgomeryshire. Särskilt 
påfallande är likheten med den långsträckta formen (Jones 1890, pi.. IV, f. 11 — 
12), varför det är troligt, att denna engelska art är synonym med P. tenera Lnrsn. 
Lokal och horisont. P. tenera genomgår hela brachiopodskiffern i Skåne och är träf- 
fad å alla lokaler för densamma men är även allmän i staurocephalusskiffern. Den an- 
föres vidare av Linnarsson från den röda trinucleusskiffern i Västergötland. I Lunds 
geologiska museum tillhöriga stuffer av röd och grönaktig trinucleusskiffer från 
Bestorp på Mösseberg har jag funnit typiska exemplar av densamma. Dessa äro 
mindre än dem i Skånes brachiopodskiffer och i allmänhet opressade, fastän sådana 
med svag sammantryckning och då även ovannämnda skulptur förekomma. De 
fossil, som i sagda stuffer åtfölja denna ostrakod, äro Trinucleus Wahlenbergi 
Rouault och Agnostus trinodus Salt. i röd skiffer samt Trinucleus Wahlenbergi och 
Pseud osphaerexochus laticeps Lnrsn i den grönaktiga, undre trinucleusskiffern. 
Primitia harparum n. sp. 
Tavl. II, f. 4—5. 
Dorsalranden rak, bildande trubbig vinkel med frärnré randen, som i en flack 
båge böjer om nedåt och övergår i ventralranden; bakre, undre hörnet avskuret. 
Största höjden (bredden) finnes över skalets mitt eller något längre bakåt. Dorsal- 
fåran, som på sin främre sida har en rundad knöl, är riktad snett framåt och 
nedåt, oftast böjd, samt överi värar, bred och djup, skalets övre tredjedel. Därpå 
utjämnas den sakta men överskrider i regel skalets mitt, där den har formen av 
en bred insänkning emellan skalets bakre, större och mest välvda parti samt dess 
främre, knölbärande del. Randlist saknas, ehuru antydan därtill ibland förefinnes 
på stora skal, därigenom att ventrala eller bakre randen erhållit en svag till- 
plattning. Denna art är den största av de i brachiopodskiffern förekommande 
ostrakoderna. Följande mått torde ge en tillräcklig föreställning om propor- 
tionerna : 
1 
längd 1,30 
höjd 0,75 
tjocklek 0.30 
2 3 4 
1,77 2,16 2,20 
1,08 1,40 1,06 
0,68 
5 6 7 
2,83 3,02 3,02 
1,58 1,51 1,97 
0,80 
8 9 
3,22 3,22 mm. 
1,58 1,77 » 
— 0,86 » 
P. harparum påminner om den långsträckta formen av P. prunella Barr. men 
har längre dorsalrand och kraftigare fåra. Genom skalets starkare välvning och 
dorsalfårans jämna utplånande nedåt skiljes P. harparum även från P. mundula 
Jones, som den eljest liknar. — Ifråga om vissa karaktärer, t. ex. dorsalfårans 
längd och form, knölens utbildning etc., äger slutligen denna Primitia- art någon 
likhet med släktet Ctenobolbina. Angående likheten med P. conica, se denna art. 
Lokal. V a och III i , Röstånga, samt 17 och T 8 — T 9 , Tommarp. 
