68 
Gustaf T. Troedsson 
Dalmanites mucronatus Brongn. 
Tavl. I, f. 26, 27. Textfig. 12 och 13. 
1821 Entomostracites caudatus , Wahlenberg, p. 28, pi. II, f. 3. 
1822 Asaphus mucronatus , Brongniart, p. 24, pi. III, f. 9. 
1823 Trilobites mucronatus , von Schlotheim, p. 37. 
1827 Asaphus mucronatus, Dalman, p. 51 (236), 83 (268), pi. II, f. 3 a, b. 
1837 Asaphus mucronatus , Hisinger, p. 13, pi. II, f. 1 a, b. 
1843 Phacops mucronatus, Burmeister (partim), p. 113. 
1851, 1854 Phacops mucronata, Angelin, p. 10, pi. VIII, f. 1. 
? 1851, 1854 Phacops eucentra, Angelin, p. 11, pi. IX, f. 1. 
1852 Dalmanites mucronatus , Barrande, p. 555. 
Non 1858 Phacops mucronatus, Hoffman, p. 42, pi. IV, f. 5. 
1864 Phacops ( Odontochile ) mucronatus, Salter, p. 47, textfig. 10. 
? 1866 Phacops pulchcllus, Linnarsson, p. 16, pi. II, 1 1. 
1869 Phacops mucronatus, Linnarsson, p. 59. 
? 1874 Phacops mucronata , Lundgren, p. 157 ff. 
1901 Dalmanites mucronatus , Holm, p. 59, textfig. 54. 
Denna trilobit är en av de i Sverige allra tidigast observerade. Det är sålunda 
med säkerhet denna, Linné avbildat 1847 i sin Wästgöta Resa, s. 88. Första be- 
skrivningen lämnades av Wahlenberg, som även gav en bristfällig figur av den- 
samma. Arten bar sedan avbildats av Dalman (1827), Angelin (1851, 1854) och 
Salter (1864). De här givna figurerna äro av skånska exemplar, vilka, frånsett 
de genom sammantryckningen uppkomna förändringarna, icke visa någon konstant 
avvikelse från Västgöta- och östgötaexemplaren. Tack vare rikligt material av de sist- 
nämnda, som av prof. G. Holm ställts till mitt förfogande från Riksmuseet, samt 
insamling i Skåne har det lyckats mig att fastslå olikheterna emellan de tvenne 
ofta förväxlade arterna D. mucronatus och D. eucentrus. Det har därvid visat sig, 
att båda äro företrädda i Skåne, medan endast D. mucronatus konstaterats från 
övriga Sydsverige. 
Deslcrivning . 
Framför glabellan finnes en tydligt utbildad limb eller randlist, vilken är 
märkbart bredare äu hos D. eucentrus. Medan hos den senare huvudets främre 
ytterkontur är jämnt rundad, nästan halvcirkelformig, bildar samma kontur hos 
D. mucronatus ofta en utbuktning framom pannlobeu, vilken utbuktning till sin storlek 
motsvaras av frontallobens större bredd. Dorsalfårorna och glabellans sidofåror 
äro djupare och mera markerade än hos D. eucentrus. Karakteristiskt är att sido- 
fårornas — särskilt de bakres — inre ändar ej utplånas långsamt utan sluta med 
en fördjupning. 
