Om Skånes brachiopodskiffer 
73 
Skåne och Västergötland, samt 2) en övre, skiffer med Ph. mucronata i Västergöt- 
land, vilken sistnämuda han räknade till Silurian (= gotlandium). 1 
Mare & Nicholson, 1888, s. 721, pi. XVI, f. 5—6. 
Avbildningen visar ett ganska deformerat exemplar, som mycket väl skulle kunna 
tillhöra samma art som vår D. mucronatus. Det är insamlat från Browgill i Lake District 
och tillhör U. Skellgill Beds (z. 1 of Ampyx aloniensis), vars motsvarighet är att söka 
i vår yngsta rastritesskiffer. A sid. 713 angives Ph. mucronatus uppträda i »Llan- 
dovery Beds of Haveriordwest» och »Upper Brachiopod Schists of Westrogothia», 
vilka bildningar oriktigt parallelli seras med varandra och med Upper Skellgill Beds. 
Ifall denna art verkligen är densamma som vår, får man snarare antaga, att D. 
mucronahis går högre upp i England än i Sverige, vilket måste bero på att i södra 
delen av vårt land gotlandium inledes med en helt ny, för trilobiter främmande 
facies, i det att graptolitförande skiffer (rastritesskiffer) överallt och tidigare i S än 
i N ersätter den närmast innan förhärskande, tjockbankade, kalkiga lerskiffern, som 
avlagrats i grundare vatten än liggandet och hängandet. 
Följande uppgifter röra en i Caradoc eller Bala anträffad trilobit, som till en 
början identifierades med vår västgötaart men senare gått än under namn av 
Phacops eucentra Ang., än betraktats som en varietet, var. appendiculatus Salter, till. 
den förra eller självständig art med detta namn samt på sistone sammanslagits med 
D. mucronatus Brongn. 
Salter, 1853, s. 12. 
En phaeopid från Pen-y-Rhiw W om Bala i N Wales beskrives under namn 
av Phacops mucronatus Brongn. 
Salter, 1864, s. 46, pi. IV, f. 11, 12. 
Samma fossil avbildas, beskrives utförligare, och jämföres med den svenska 
D. mucronatus Brongn., vartill fogas »had it not been already referred ... to 
P. mucronatus , I would have preferred keeping it distinct under the name P. 
appendiculatus» . Avbildningen tyder på mycket nära förvantskap med B. eucentrus 
Ang. (Olin). 
1 För denna parallellisering torde ligga till grund dels Tullbergs mening, att Skånes 
brachiopodskiffer motsvarar »endast den allra lägsta delen av Brachiopodskiffern i Vestergötland» 
(1882:2, s. 17), men dels också Angelins uppgift om den geologiska nivån för Dalm. eucentrus 
Ang. och Dalm. mucronatus Brongn. 1 Palaeontologia Suecica, 1851, där Beg. Harparum DE ännu 
ej avsöndrats från Beg. Encrinurormn E, anföras dessa trilobiter från sistnämnda region, men 
denna uppgift har av förbiseende kommit att kvarstå i Palaeontologia Scandinavica (1854). 
10 
