80 
Gustaf T. Troedsson 
att staurocephalusskiffern i Skåne betydligt närmare ansluter sig till liggandet än 
till hängandet, en åsikt som redan uttalats av Tullberg. Linnarsson har som 
bekant med utgångspunkt från Västergötland givit uttryck åt ett alldeles motsatt 
antagande, och senare har Kiær för Norges vidkommande sammanfört gastropod- 
kalken, som motsvarar vår staurocephalusskiffer, med brachiopodskifferns ekvivalent, 
Meristella crassa-skikten, till en avdelning, mellem-silur (Kiær 1897 och 1901). 
Någon bestämd petrografisk gräns emellan staurocephalus- och brachiopodskiffer 
förefinnes ej. I allmänhet kan dock sägas, att den förras, ofta i grönt stötande 
färgtoner saknas i den senare, vilken är mera rent grå, gråsvart eller gråblå. Utom 
genom sin färg är brachiopodskiffern karakteristisk för sin glimmer- och — sär- 
skilt i övre delen — kalkhalt. Här och var uppträda i densamma kvartskorn- 
förande skikt, som bildats på relativt grunt vatten. Verkliga konglomerat saknas 
emellertid och sandigheten är, med undantag av de nämnda skikten, obetydlig, 
varav synes, att sedimenteringeu aldrig blivit avbruten genom bottnens höjning 
över havsytan. De övre lagren övergå så småningom i graptolitskiffer, vilket tyder 
på en långsamt skeende sänkning av havsbottnen mot periodens slut. 
I faunistiskt hänseende däremot skiljer sig brachiopodskiffern i hög grad från 
liggandet framför allt genom sin betydligt artfattigare trilobitfauna. Gränsen emel- 
lan de båda avdelningarna är i detta hänseende också ganska markerad. Av de 
fem till arten bestämbara trilobiterna äro Homalonotus platynotus och D. eucentrus 
helt inskränkta till brachiopodskiffern ; Dalmanites mucronatus hör visserligen till 
dess viktigaste ledfossil men uppträder redän i staurocephaluszonen, under det 
Acidaspis Olini och Ampyx acus äro funna vid själva basen av brachiopodskiffern 
och därför i sträng mening ej kunna anses tillhöra dennas fauna, vilket möjligen 
även kan sägas om Trinucleus sp. och Proetus. Frånsett dessa fossil, saknas varje 
spår av trinucleusledets rika trilobitfauna i brachiopodskiffern. Denna snabba för- 
ändring av faunan har naturligtvis närmast sin orsak i en faciesväxling, vilken 
dock, såsom ovan framhållits, ej omedelbart åstadkommit någon ändring i Sedimen- 
tationen, ty överallt, där övergången mellan de båda zonerna blivit blottad, är den 
litologiska karaktären ensartad. Vad som inverkat på faunan, tycks sålunda snarare 
ha varit en ändring i näringsförhållandena e. d. i ogynnsam riktning, varigenom 
en stor del av organismerna dött ut eller utvandrat. Sådana fossil, i brachiopod- 
skiffern, som inkommit redan under trinucleusledets tid äro: 
Or this cfr honorata 
Plectambonites comitans 
* P. sericea 
Hyattella Törnquisti 
Bellerophon consobrinus 
(Holopea Mobergi) 
Hyolithus fibrosus 
Hyolithus Mobergi 
Ceratiocaris sp. 
* Primitiella tenera 
* Primitia bursa var. scanensis 
* Primitia cfr Tolli 
Æclimina Grönwalli 
* Lepidocoleus suecicus 
Dalmanites mucronatus 
Ampyx acus 
? Trinucleus sp. 
Acidaspis Olini 
? Proetus. 
