. Om Skånes brachiopodskiffer 
èl 
De med * betecknade ha träffats redan i trinucleusskifferns undre del eller 
tidigare. Några av de uppräknade fossilen genomgå hela eller större delen av 
brachiopodskiffern, t. ex. Orthis cfr honorata, Holopea Mobergi, Primitiella tenera , 
Primitia bursa var. scanensis. Andra dö ut tämligen tidigt såsom Bellerophon 
consobrinus, Ceratiocaris sp., Ampyx acus och Acidaspis Olini. En tredje grupp åter 
saknas helt i brachiopodskifferns undre del men visar sig ånyo i den övre; dit höra 
Plectambonites sericea, Lepidocoleus suecicus och Dalmanites mucronatus. 
Huruvida den övriga delen av faunan är nyinvandrad eller ännu fler arter 
redan förekomma i trinucleusledet, kan, så länge det sistnämndas fauna till största 
delen är obekant, ej med säkerhet avgöras. Som nyinvandrade kunna räknas D. 
eucentrus och Holopea Mobergi , ehuru den senares första uppträdande ägde rum redan 
i staurocephaluszonens översta del, vidare Climacogr. scalaris var. normalis, som upp- 
träder fr. o. m. brachiopodskifferns bas, Conotreta acuta , Bollia biplicata och Homa- 
lonotus platynotas , vilka börja först i dess övre del, samt sannolikt även Bhyncho- 
nella borealis. Till denna avdelning torde för övrigt de flesta ostrakoderna höra. 
Anmärkningsvärd är den skånska brachiopodskifferns ringa anslutning till got- 
landium. Sålunda saknas den för likåldriga bildningar i t. ex. Västergötland, Norge 
och England utmärkande, rika brachiopodfaunan med gotlandisk anstrykning. En. 
staka arter av yngre" prägel förefinnas dock. Sådana äro: Discina cfr orbiculoides, 
Meristella (?) sp., Bhynchonella borealis , Bucaniella atava, vilken kommer nära den 
gotlandiska arten B. trilobata Sow., vidare Æchmina Grönwalli med sina närmaste 
anförvanter i Englands Wenlock samt Jonesina rectangularis. 
Inom Skånes brachiopodskiffer kan, som redan i det föregående framhållits, 
särskiljas en undre och en övre avdelning eller subzon. Den förra, subzon med 
Dalmanites eucentrus, karakteriseras framför allt genom sin rikedom på ostra- 
koder. Dessas stora individ- och artantal liksom bergartens natur gör det troligt, 
att denna del av Skånes brachiopodskiffer avsatts i ett på något sätt avstängt bäcken 
med tämligen grunt vatten, en lagun eller dylikt (jfr Deecke, s. 114), vilket även 
förklarar den ringa överensstämmelsen med andra silurområden. Den övre avdel- 
ningen, subzon med Dalmanites mucronatus, har avlagrats på en i långsam 
sänkning stadd havsbotten, varigenom bergarten så småningom övergår i graptolit- 
skiffer. Därunder har den fauna, som karakteriserade brachiopodskifferns undre 
del, efterhand försvunnit och endast ett fåtal nya arter invandrat. Sådana äro de 
ovannämnda Conotreta acuta , Bollia biplicata och Homalonotus platynotus ; de tvenne 
första av dessa försvinna dock redan innan H. platynotus invandrar. 
Subzonen med D. eucentrus har sin minsta mäktighet i SÖ Skåne, utgör vid 
Röstånga en tredjedel av brachiopodskiffern och är slutligen vid Nyhamn dess enda 
zon, som direkt överlagras av z. m. Climacogr aptus scalaris. De båda subzonernas 
utbredning framgår av följande tabell: 
11 
