10 
Aron Westerlund 
ning går under namn av horizontalprojektion; om i detta fall t. ex. blindtarmen, 
rektifierad, vore en s. k. rät kon, blev skärningen en cirkelring. Lägger man ett 
sådant tvärsnitt genom ileums inmynningsställe, kan man fråga sig, hur kolons 
utträde ligger i förhållande till detta snittplan. Denna fråga har icke blivit i 
denna skärpta form direkt diskuterad i den velerinäranatomiska literaluren, men 
ett studium av böckernas illustrationsmaterial ger vid handen, att den framställda 
frågan besvarats på tre olika sätt. En uppfattning, till vilken särskilt franska 
hästanatomer ansluta sig, säger, att ileumplanet ligger apikalt om kolonplanet; en 
annan, som framför allt hyllas av Gzessenskolan’s anatomiska författare, menar, att 
ileum- och kolonmynningarna ligga i samma plan och slutligen utsäger den tredje 
uppfattningen, förfäktad av Dresden skolan, att ileuminmynningen ligger i ett tvär- 
snittsplan, som är antiapikalt i förhållande till kolonulträdels plan. 
För att göra sig klart betydelsen av olikheterna i dessa uppfattningar torde 
en definition av blindtarmen ( coecum ) från komparativt-anatomisk synpunkt här 
vara på sin plats. Komparativt-anatomiskt definieras blindtarmen som den del av 
den ileo-ceko-koliska tarmregionen, vilken sträcker sig från ileums inmynningsställe 
i denna region till den ifrågavarande tarmdelens blinda ände — eller med andra 
ord det tarmslycke, som ligger apikalt om orificium ilei. Ileums inmynningsställe 
är således del enda avgörande kriteriet för ett komparativt-anatomiskt avgrän- 
sande av blindtarmen; den tarmdel, som ligger antiapikalt om detta ställe är kolon. 
Härav framgår, att ileum mynnar just i gränsen mellan cekum och kolon. 
Av det sagda följer, att frågan om, hur kolonulträdet ligger i förhållande 
till ileummynningen, är att betrakta som punctum saliens för hela den kompara- 
tivt-anatomiska tolkningen av den ojämförligt största delen av hästens s. k. blind- 
tarm. Om den uppfattningen är riktig, som anser, alt kolonutträdet ligger api- 
kalt om tunntarminmynningen, så skulle hästens blindtarm utgöras enbart av den 
s. k. saccus ventriculiformis och hela den s. k. corpus coeci med apex vore då att 
betrakta som en accessorisk utväxt från tjocktarmen, utan motsvarighet hos 
andra däggdjur. Är åter den meningen riktig, att ileum och kolon förena sig med 
cekum i samma tvärssniltsplan, så måste man tillskriva hästen tvänne anatomiskt 
likvärda blindtarmar i likhet med förhållandet hos de flesta fåglar. Det är just be- 
träffande den nämnde punctum saliens, som de veterinär-anatomiska åsikterna 
différera och densamma kan därför synas vara väl värd en förnyad, mera ingå- 
ende undersökning. I koncis form blir således densammas mest framträdande 
frågeställning denna: vilken är den komparativt anatomiska tolkningen av den tarm- 
del, som i den veterinärmedicinska titeraturen går under benämningen intestinum 
coecum ? 
