12 
Aron Westerlund 
och ulan intresse, nämligen, förutom några ord om i vilken sida av djurkroppen 
man oflast finner blindtarmen, endast följande: »il cieco, ehe volgarmenle si dice 
la cea et il monoculo, ha un sol buco». Däremot är ajlt vad)som kan avläsas ur 
det särdeles tydliga träsnitt, som avser att illustrera hästens tarmkanal, betydligt 
mer omfattande och värdefullt, På bilden (textfig. 1) äro inesenterierna bortprepa- 
rerade, varigenom regio ileo-coeco-colica kunnat sträckas på sådant sätt, att cekum 
kommer att ligga i kolons förlängning. Tarmen har förmodligen icke blivit upp- 
blåst, på grund varav saccus ventrieuliformis undgått tecknarens uppmärksamhet 
eller tolkats såsom ett stort haustrum . Såväl haustra-plicae som taeniae äro tem- 
ligen korrekt återgivna. 
Av hemlandets hippologer torde detta imponerande verk icke blivit uppskattat 
(jmf. Postolka, 1887) men i England, där det veterinära intresset under 1600-talets 
senare del var i starkt stigande, Tick boken ett ganska egendomligt erkännande 
därigenom, att den blev så gott som plagierad av en engelsk hippolog, »maréchal 
vétérinaire» vid konung Charles IPs hov i London, Adrew Snape (1683), som i denna 
egenskap bedrev veterinärt skriftställarskap. Emellertid är Snape’ s framställning 
på vissa punkter betydligt fylligare än Ruini’s; man är dock icke övertygad om, 
att Snape’s tillägg till den Ruini’ ska beskrivningen verkligen bygga på egna obser- 
vationer av de ifrågakommande organsystemen hos hästen ; man misstänker fast- 
mer, att de flesta av dem äro kompilat från läroböcker i människoanatomi. — 
Snape’s originalarbete har icke varit mig tillgängligt, utan istället en översättning 
av detsamma till franska språket, som med förtigande av källan, dock med an- 
givande av översättningsnaturen, utförts av den framför allt genom sin misslyckade 
veterinära farmakopé bekante A. de Garsault (1734). I denna översättning heter 
det om hästens stora tarmar (gros boyaux) följande: »Le premier est appellé 
coecum ou le boyau aveugle, parce qu’il n’a qu’un passage pour laisser entrer et 
sortir les excréments. Ils y entrent en venant du petit boyau et ils en sortent 
pour passer dans le boyau suivant Le deuxième gros boyau est appellé 
dans l’homme le colon-, ce boyau paroit etre séparé dans un cheval en trois 
parties La première (d’elles) se joint par sa partie supérieure avec le boyau 
coecum; à cette jonction on remarque une valvule qui est une membrane mobile. 
Laquelle se ferme en rond à son embouchure et est disposée de façon qu’elle 
laisse entrer dans le colon ce qui sort du coecum ou du petit boyau; mais s’il 
voloit passer quelque chose du colon dans les boyau que nous venons de nommer, 
alors les bords de cette valvule s’approchent l’un de l’autre et y mettent em- 
pêchement. C’est par ce moyen que la nature a prévenu le retour des excréments 
du colon dans le petit boyau». — Det betydliga tillägg till den Ruini’ ska fram- 
ställningen, som föreligger hos Snape, gäller som synes regio ileo-coeco-colica s inre 
yta och alldeles särskilt en denna region tillhörig klaff. Denna klaffs läge angives 
vid första påseende särdeles entydigt till föreningen mellan cekum och kolon. 
Då man emellertid icke får reda på, hur stor del av den ifrågavarande, tarmre- 
gionen författaren räknar till cekum, svävar man vid närmare eftertanke i villrå- 
