Om hästens ileo-ceko-koliska tarmområde 
15 
store Abildgaard' s lärjunge och arvtagare, läraren vid Köpenhamns »Kgl. Veterinaer- 
skole», Jens W. Neergaard (1804), som i en brett anlagd undersökning uppkastar 
till besvarande frågan om, huruvida det finns påfallande anatomiska olikheter i 
tarmkanalen hos växt-, kött- och allätande djur. Hans uppgifter om hästens 
tarmkanal äro mycket detaljerade och röja forskareögat; de äro också signifika- 
tiva för den forskares tänkesätt, som går till verket utan komparativt anatomisk 
rustning, varigenom han naturligtvis kommit att räkna saccus ventriculiformis som 
en del av blindtarmen. Detta tänkesätt är så mycket anmärkningsvärdare, som 
av Neergaard’ s skildring tydligen framgår, att han kännt Buffon- Daub enton s verk 
— han lånar t. ex. ur Historie naturelle en figur och anger varifrån lånet gjorts. 
Eftersom Neergaard är den förste, som på ett i jämförelse med Bourgelat betydligt 
mera utförligt sätt 
framlagt och accep 
terat den sedermera 
traditionell vordna 
velerinära uppfatt- 
ningen, kan läsaren 
göra räkning på ett 
mera ingående refe- 
rat av denna Neer- 
gaard’s avhandling, 
som av författaren 
försvarades för vin- 
nande av tysk medi- 
cine doktorsgrad. 
Under kapitelrubriken Equi viscera digestionem adiuvantia omtalas blindtarmen 
med följande ord, som meddelas i fri översättning och med nutida anatomisk 
terminologi: Blindtarmen har följande utseende. Dess främre ända, utdragen i en 
spets och tillsluten, ligger ungefär vid processus ensiformis ; den tyckes sakna mask- 
formigt bihang. Från sternum går den kaudalt och dorsalt mot högra os ileum , 
ökar i omfång och bildar en mäktig båge med en bakre starkt konvex och en 
främre konkav kontur. Kranio-lateralt sammanlöpa dessa båda konturer bildande 
ytterligare en blind ände, som i likhet med den förut beskrivna är sluten, men i 
olikhet mot densamma avrundad. (Sedd från djurets högra sida) ligger blind- 
tarmen med sin nedre del dold av tjocktarmen och dessutom fast förbunden med 
densamme genom ett mesenterium. I blindtarmens främre konkava kontur be- 
finner sig tunntarmens ininynningsslälle. Denna tarms terminaldel dyker in i ocb 
förenar sig med blindtarmen på sådant sätt, att dess tunica muscularis och tunica 
mucosa så att säga tränga sig in genom blindtarmens väggar och komma att stå 
fram som en upphöjning i densammas inre. Dock bildas hos hästen icke någon 
verklig valvula coli som hos människan, ty tunnlarmens öppning förblir rund. 
Däremot bilda såväl muscularis som mucosa (»tunicae») ett flertal framskjutande 
Textfig. 3. Butfon-Daubenton 1766. 
