Om hästens ileo-ceko-koliska tarmområde 
II. Den vetenskapliga specialliteraturen. 
Medan som s)mes den didaktiska literaturen för den i denna översikt före- 
kommande tarmregionen är ganska fyllig, så är åter den i verklig mening veten- 
skapliga behandlingen av densamma påfallande sparsam. Det enda av mig kända 
större arbete häröver är Ellenberger ’ s redan nämnda monografi (1879) om liäst- 
blindtarmen, som emellertid till allra största delen är av fysiologiskt innehåll. 
Eftersom den vänder sig till en större vetenskapligt intresserad och bildad, och 
därigenom också vetenskapligt kritisk allmänhet, kan den sägas komma med veten- 
skapliga anspråk. Härigenom blir den av allra största betydelse för denna under- 
sökning, och den kan således göra räkning på ett utförligt referat, som härmed 
följer. 
Avhandlingen börjar med en kortfattad framställning av blindtarmens embry- 
ologi, som här citeras med författarens egna ord: »Das Coecum entsteht während 
der fötalen Entwickelung des Pferdes am Ende des Ileum ganz ähnlich wie der 
Magen am Oesophagus. Ungefähr in der fünften Woche nach der Conception bildet 
sich am Ende des lleum, oder wenn man will, am Anfangstheile des Colon, an der 
einen Wand eine gleichweite, sackartige, mit dem blinden Ende nach hinten 
gerichtete Ausbuchtung. Schon gegen die elfte Woche wendet sich das geschlossene 
Ende noch vorn, der hintere Abschnitt nimmt gleichmässig an Weite zu, während 
der vordere, blinde Tlieil enger bleibt, und so ein konischer Sack gebildet wird. 
An diesem erweitert sich sodann der hinterste dem lleum und Colon anliegende 
weitere Theil, die Basis des Sackes, nun noch in der Weise, dass die den genannten 
Darmabschnitten abgekehrte Wand schneller wächst als die ihnen zugekehrte. 
Hierdurch bildet sich ein neuer Abschnitt am Coecum, der sich in Folge der ge- 
nannten Wachsthumsverhältnisse eigenthümlich gegen das lleum und Colon 
abkrümmt und so eine magenähnliche Gestalt annimmt, Den neugebildeten 
Abschnitt möchte ich zur Erleichterung der weiteren Betrachtung als Saccus ven- 
triculiformis s. ventriculosus bezeichnen». 
Dessa embryologiska notiser äro av den allra största betydelse, ty de förmenas 
lämna ett bevis för alt saccus ventriculiformis verkligen bör räknas såsom en del 
av coecum och att således den veterinära uppfattningen är den riktiga. En när- 
mare granskning av Ellenberger s redogörelse ger emellertid vid handen, att detta 
bevis icke är bindande, något som framgår av den kritik, som längre fram i denna 
skrift ägnas densamma. 
I den fortsatta skildringen av cekums anatomi behandlas muskulaturen mycket 
utförligt. Taeniernas läge längs blindtarmen beskrives och deras karakter av läng- 
muskelstråk framhålles. Mellan taenierna uppgives längsmuskellagret också sträcka 
sig, ehuru »nur mikroskopisch sichtbar». Även ringmuskellagret får en ganska 
utförlig behandling. Muskelstråkens gång omkring ileuminmynningen och kolon- 
utlrädet beskrivas därefter. Runt om den förra bildas av cekal-muskulaturen ingen 
