30 
Aron Westerlund 
samma fel, som vi seit mången veterinärförfattare göra före honom, nämligen alt 
icke precisera, vad ordet ö ver betyder. Om det nämligen skulle betyda »ett från 
topografisk synpunkt högre plan i djurkroppen, då djuret är stående», så finnes 
intet att anmärka mot detsamma, men man har då mycket svårt att förstå ordet 
»direkt». Man får emellertid av skildringen^ den uppfattningen, att med uttrycket 
»direkt über» menas topografiskt dorsalt och i samma sagittalplan, och om så är 
meningen, kunna vi alltså anteckna ytterligare en uppfattning av lägeförhållandena 
av ileummynningen och kolonöppningen till de många olika, som skildrats i denna 
historiska översikt. — Lika anmärkningsvärt är meddelandet, att blindtarmen har 
tyndgkraften att tacka för sitt fyllande. Man tvingas vid läsningen att undra över, 
hur det skulle gä med blindtarmens funktion, ifall hästen låge på ryggen. Man 
torde kunna förutsätta, att Scheunert i sin skildring utgår från det tänkta fallet, 
att cekum är tom d. v. s. utan tarminnehåll. Att den likväl enligt Scheunert’ s 
mening icke är slappt sammanfallen eller starkt förträngd utan fortfarande står 
med vidöppet lumen, torde böra särskilt registreras. Som förklaring härtill ligger 
det väl närmast till hands att förmoda, att cekum är gasfylld och således dess 
väggar ega en viss grad av rigiditet. — Upplysningen om att ett direkt tillträde 
av tarminnehållet in i den förträngda kolondelen från ileum skulle hos hästen vara 
ytterligt försvårat, torde vara ägnat att väcka förvåning. För så vitt författaren 
till denna skrift är riktigt underrättad, torde väl ett sådant tillträde vara ganska 
plausibelt under vissa former av den s. k. blindtarmförstoppningen, som i vissa 
fall anses beslå i en på grund av till coecum begränsad motilitetsinsufficiens upp- 
kommen stagnation och inspissering av cekal-innehållet. • Dessa Obstipationsformer 
behandlas — kanske mera förr — med laxativ och de därav följande långvariga 
diarrhoeerna kunna väl endast förklaras av ett direkt övergående av tarminnehåll 
från ileum i colon. — Scheunert’ s underförstådda mening, att blindtarmens tömnings- 
kontraktioner måste vara ytterligt energiska för att kunna driva tarminnehållet in 
i kolonö.ppingens påfallande trånga lumen, är likaledes anmärkningsvärd, då han 
således icke tilltror öppningen någon avsevärd förmåga av utvidgning. — För en 
rätt förståelse av den Scheunert’ ska framställningen måste man noga komma ihåg, 
att densamma — för så vitt jag kunnat finna — icke stöder sig på några direkta 
försök, vilka företagits med den speciella uppgiften att undersöka förhållandena. 
Den torde fördenskull enbart bygga på otillförlitliga observationer av mer eller 
mindre flyktig och ytlig natur, utgöra ett kompilat av vad man med visshet känner 
från andra djur med stor blindtarm, såsom kanin, råtta och marsvin (jmf. Elliot 
och Barclay- Smith 1904), och till allra största delen vara en ren spekulation. Det kan 
ju vara möjligt, att den Scheunert’ ska uppfattningen är den riktiga, meij bevisad 
genom direkta försök torde den knappast kunna sägas vara. 
Fm för denna historiska översikt särdeles viktig skildring av den ifeo-ceko- 
koliska regionens morfologi har lämnats av Arthur Keith (1904), som i ett föredrag 
inför »Anatomiska sällskapet för Storbritannien och Irland» den 23 nov. 1903 fram- 
lade några synpunkter, som här icke kunna förbigås. Enligt Keith bör man noga 
