32 
Aron Westerlund 
man icke får tänka, då man arbetar med komparativ anatomi. Om kaninen skrives 
bl. a.: »Der Dickdarm beginnt nicht an der Mündung des ileum, somdern etwas davon 
entfehrnt mit scharfer Knickung. Während meist die Einmündungsställe des Dünn- 
darms als Grenze zwischen Blinddarm und Dickdarm anzusprechen ist, okkupiert 
hier gewissermassen das coecum den Anfangsteil des colon». I dessa rader finnes 
i korthet uttryckt just den enligt min mening felaktiga tankegång, som torde vara 
utmärkande också för många hästanatomiska författare. Från komparativt anato- 
misk ståndpunkt är det alldeles icke kraftiga flexurer på tarmen eller olikheter i 
lumen som avgränsa coecum från colon — från denna synpunkt är definitionen på be- 
greppet coecum en gång för alla fastslagen och den lyder: »coecum är den tarmdel, 
som befinner sig apikalt om ileum's 
inmynningsställe». Det är just ile- 
ums inmynningsställe, som är det 
enda kriteriet på var kolons »An- 
fangsteil» begynner; och talet om, 
att coecum skulle kunna ockupera 
en del av colon, är fördenskull miss- 
visande. Till stöd för sin uppfatt- 
ning anför Muthmann Keith's nyss 
omtalade föredrag och refererar 
dettas huvudmoment med följande 
ord: »Beim Beginn des eigentlichen 
colon ascendens soll stets eine kräfti- 
ge Ringmuskulatur als »Coeco-colic 
sphincter» einen Verschluss zwis- 
chen » caput coeci» und colon bewerk- 
stelligen». Som synes härav har 
Muthmann missförstått Keith's me- 
ning. Keith gör nämligen en skarp 
Textfig. 6. Tapir; Poelman 1853. distinktion emellan coecum anato- 
micum och coecum phgsiologicum, vilken förra han uppfattar riktigt. Och dessutom 
kallar Keith den fysiologiska cekalapparaten alldeles icke » caput coeci» som Muth- 
mann skriver, utan » caput coli», vilket möjligen från fysiologisk synpunkt kan ha 
fog för sig. 
Blindtarmen hos övriga perissodaktyler. 
Som en avslutning på denna historiska översikt av de olika åsikterna om den 
ileo-ceko-koliska regionen hos hästen torde en kort framställning av densamma 
regionen hos de övriga tvenne perissodaktyla släktena vara lämplig. Hos tapiren 
— den indiska arten — beskriver Poelman (1853) blindtarmen på följande sätt. 
