Om hästens ileo-ceko-koliska tarmomrâde 
39 
KAP. IL 
Eger Saccus ventriculif ormis cekal karakter? 
I det föregående kapitlet klargjordes av caput coli’s morfologi så mycket, atl 
det påvisades vara en del av kolon och icke av cekum. I detta kapitel skall jag 
försöka bestämma huruvida det eger cekal karakter eller icke. Av den föregående 
figuren (textfig. 8) framgår nämligen, att caput i själva verket ter sig som en liten 
extra blindtarm, vilken accessoriskt utvecklats från kolon. Det gäller nu att under- 
söka denna extra blindtarms byggnad för att avgöra, huruvida den äger äkta cekal- 
karakter eller icke. Enligt mitt förmenande kan man nämligen särskilja två olika 
slag av blinda utbuktningar av en tarm, nämligen äkta och oäkta, vilka äro åtskilda 
genom specifika strukturegendomligheter. Dessa egendomligbeter hänföra sig till 
utbuktningarnas ringmuskellager. För att en tarmprotuberans skall kunna anses 
vara av äkta cekalkarakter, erfordras — synes det mig — , att densammas ring- 
muskellager skall förtränga sig mot organdelens blinda ände i allt mindre ungefär 
koncentriska ringar för att slutligen bilda, vad man skulle kunna kalla en vertex. 
Det förefaller mig klart, att en tarmutbuktning med vertex i spetsen icke kan vara 
likvärdig med en, som saknar sådan. I den verkliga hästblindtarmens apex finnes 
den 1 , och av övriga enteraldelar frambjuder magsäckens s. k. fornix- del enligt 
Gösta Forssell (1913) bos de varelser, som blivit undersökta med hänsyn till muskel- 
lagrens arkitektur i magsäcken, ävenledes en sådan, ehuru den kanske icke är 
bildad av magens verkliga ringmuskellager. Däremot saknas den i den andra mag- 
säcksutbuktningen, sinus. Enligt min mening bör man således tillskriva mag- 
säckens fornix-del äkta cekalkarakter. 
, överflyttas detta betraktelsesätt på caput coli bos hästen, blir den fråga, som 
i detta kapitel framställes till besvarande i skärpt form denna: utbildar caput colVs 
ringmuskellager på något ställe uti organdelens blinda ände någon vertex eller 
icke? — För besvarande av denna fråga bar jag använt findissektion av väggen på 
både överlevande och formalinhärdade tarmar, i allmänhet uppblåsta, men stundom 
kollaberade. I vissa fall utfördes dissektionen först sedan tarmen fyllts med gips. 
Den gav i allmänhet bäst resultat på formalinhärdat, tämligen torrt material, på 
vilket längsmuskulaturen lättast kunde bortprepareras och de underliggande ring- 
muskelstråken tydligast framträdde. 
Dissektionen gav vid banden, att ringmuskellagret i caput coli utstrålar sina 
element ungefär radiärt från ett område på varje sida om detsamma. Detta om- 
råde består av ett tämligen väl avgränsat parti i tarmväggen, i vilket längsmuskel- 
elementen, blandade med kraftiga bindvävsstråk, som gå på djupet in i submu- 
1 Blindtarmspetsens vertex påvisas lättast på formalinhärdat material efter långvarig 
urvattning, om man inifrån försiktigt preparerar bort mukosan. Dess form är elliptisk och 
dess mittpunkt sammanfaller icke fullständigt med apex coeci. 
