42 
Aron Westerlund 
egenskap av barriär mot mikroorganismer torde icke kunna försvaras. Tvärtom 
synes från ändamålsenlighetens synpunkt en sådan regurgitation snarare böra 
främjas, då den ju skulle tillåta en snabb resorption av t. ex. cellulosans dekom- 
positionsprodukter. — Collum saknar i allmänhet på det intakta preparatet aktuellt 
lumen; den kan dock understundom äga tarminnehåll i form av rundade, inspisse- 
rade fekalklumpar. I sådant fall är det försett med ett flertal utbuktningar och 
förträngningar. I detta sammanhang erinrar man sig Buffon-DaubentorC s be- 
skrivning. De särskilda formkarakterer, som betinga den postmortala ocklusionen 
av additus colli, skola i det följande beskrivas. 
Beträffande det ileo-ceko-koliska tarmområdets exteriör tilldrager sig genast 
densammas mesenterier uppmärksamhet. Dels på grund av att dessa i allmänhet 
mera i förbigående omtalas i veterinäranatomiska läro- och handböcker, dels även 
på grund därav, att de enligt mitt förmenande utgöra en särdeles viktig del av den 
ileo-ceko-koliska regionens suspensoriemekanism, ägnas dem här en mer ingående 
beskrivning. — Mesenteriernas stomme, mebrana propria enligt Toldt (1879) ut- 
göres av de särdeles tjockväggiga enterala arterernas cirkumvaskulära väv, uti 
vilken stora mängder fett äro inlagrade. De följa således kärlen, vårföre en be- 
skrivning av dessas förlopp här förutskickas. — Den ileo-ceko-koliska regionens 
arterer utgå med en gemensam, längre eller kortare rot från arteria mesenterica 
anterior, kallad ileo-coeco-colica och känd såsom säte för ett nästan konstant före- 
kommande Sclerostomum- anevrysma (se fig. 5). Från denna gemensamma rot, 
som är belägen intill caput coli's vänstra sida, utgå fyra stammar. Den mest kra- 
niala av dem, som kallas arteria colica dextra s. ventralis s. directa , vinner förbin 
delse med höger ventral-kolon strax nedanför collum coli på den vänstra sidan och 
följer densamma ända till bäckenflexuren (flexura pelvina). Den totaltopografiskt 
sett mest kaudala av dem ( arteria ilea) förlöper i mesileum parallelt med och ett 
stycke från ileum. Mellan dessa ligga två kraftiga stammar de s. k. arteriae cae- 
cales. Den vänstra av dem, arteria coecalis interna löper ned längs cekums vänstra 
sida, avsändande ungefär rätvinkligt grenar till cekalväggen, och nående nästan 
ända ned till cekalspetsen, där den ofta anastomoserar med den följande. Beträf- 
fande dennas (arteria coecalis externa) initialförlopp förekomma i veterinärana- 
tomiska läroböcker två olika uppfattningar. Enligt de franska veterinäranato- 
merna [Chauveau, Arloing och Lesbre (1905) samt Montané och Bourdelle (1913)] 
förlöper den mellan cekum och »l’origine de colon» i tarmens konkavitet och kor- 
sar således tarmen på ventrala sidan för att åter komma till synes på densammas 
högra laterala sida. Martin (1915) menar — åtminstone att döma av hans figurer 
(fig. 121 och 122) — att kärlet korsar caput i dess konvexitet och förlöper således 
dorsalt om caput coli och blindtarmen. Och enligt Ellenberg er -Baum (1915) kan 
den (jmf. deras skematiska figurer 858 och 880) ha båda de skildrade förloppen. 
Mina egna iakttagelser (se fig. 6 och 7), som utförts på hundratals hästkadaver, 
giva vid handen, att den förlöper konstant på sådant sätt, som de franska 
anatomerna beskrivit det, och det hör särskilt framhållas, att just denna detalj 
