48 
Aron Westerlund 
strängen »spännes» eller förkortas, och som blir mer eller mindre rak, om strängen 
överskäres. Är detta betraktelsesätt riktigt, kan man åstadkomma, att de nämnda 
flexurerna bli mindre skarpa, om tenierna bortprepareras. Så är också förhållan- 
det. Bortdissekeras på en icke fixerad uppblåst tarm de ifrågavarande fyra nämnda 
teniesträckningarna, så räta de båda flexurerna ut sig betydligt, och denna partiella 
rektifiering blir ännu mer uttalad, om det s. k. mesenterium coeco-colicüm över- 
skäres. Förhållandet illustreras av omstående skematiska figur (textfig. 13). 
coecum (initialdel, avskuren) 
caput-teniens muskelbunt 
sköld 
collum-teniens sockelstråk 
colon .(avskuren) 
Textfig. 14. Skematisk bild av blindtarmens övergång i tjocktarmen hos hästen. Tarmarna 
tänkas i evryhexi, som här framställes i överdrivet skick. 
Collumteniens randstråk bortdissekerat. 
Förmågan att vid kortinställning minska krökningsradierna i caput's och 
collum ' s flexurer, vilka lämpligen kunna benämnas första och andra kolonflexuren, 
är bunden huvudsakligen vid teniernas randstråk. För besvarandet av frågan, vil- 
ken betydelse halsteniernas sockelstråk kan ha för den ifrågavarande tarmregio- 
nens form, användes samma tillvägagångssätt som i förra fallet, nämligen över- 
skärning. Denna utfördes på ett flertal ställen, så att skölden och halsteniens 
sockelstråk delades i en serie korta stycken, som fingo förbliva i- sammanhang med 
den underliggande submukosan. Om man på ett sådant preparat utövar en tänj- 
ning i sockelstråkets längsriktning, göres den iakttagelsen, att samtidigt med att 
hela halsen förlänger sig, riktningen av densammes ringmuskelstråk förändras. 
