Om hästens ileo-ceko-koliska tarmområde 
61 
in i navelsträngcelomets huvud utför den nu soin ileum betecknade 1 tarmdelen en 
serie skarpa flexurer, belägna intill kärlomböjningens konvexa yta. Flexurerna 
äro till antalet åtta, av vilka den sjunde och åttonde, som ligga mest perifert, utan 
markerad gräns övergå i varandra. De nå så långt ut i orificium omphali exter- 
num, att de torde tangera gulsäcken. Den tredje flexure«, som är riktad kranialt, 
ligger intill kärlomböjningens kulmen och ungefär i median-planet; de därefter 
följande flexurerna äro således belägna på arterens vänstra sida, med undantag för 
den åttonde som, passerande kaudalt om kärlet, åter kommer att ligga till höger 
om detsamma. Medan ileums partialkrös i allmänhet förlöper parallelt med kär- 
lets längsriktning, passerar det i denna åttonde flexur vinkelrätt mot densamma, 
och kärlets fortsättning blir således utan krös. Detta krösfria stycke är det, för 
vilket Bmman (1914) reserverat namnet arteria vitellina; det framgår av det sagda 
att det i detta stadium är utomordentligt kort. — Tämligen snart efter utförandet 
av åttonde flexuren mynnar ileum i cekum och inmynningsstället ligger i denna 
tarmdels dorsala yta. 
Colon. 
Den andra, vid arteria omphalo-mesenterica fästade tarmslyngan är, som 
nämnt, den inåtgående kolon. För överskådlighetens skull beskriver jag den i 
detta stadium på samma sätt som beträffande jejuno-ileumslyngan d. v. s. följer 
den inifrån och utåt. I orificium omphali internum ligger kolon på kärlets vänstra 
sida och med 'bibehållande av detta läge stiger den ned i navelsträngcelomet. Vid 
kärlets förut omtalade .omböjning böjer också kolon om åt vänster och något 
kaudalt. Denna flexur (kapuchonflexuren) är särdeles skarp och ligger i kärlomböj- 
ningens konkavitet, uti den förut beskrivna kapuchonliknande förbindelsen mellan 
det ifrågavarande kärlet och arteria ileo-coeco-colica. Flexurens krös utgår från 
arteria ileo-coeco-colica’ s vägg och förbinder sig med colon icke längs flexurens 
konvexa kontur, utan närmare den konkava på kolons dorsalt vända yta. På 
grund av detta förhållande kommer flexuren att till synes ligga fritt, utan krös, i 
kapuchonen. Längre perifert slår sig kröset ånyo över på arteria omphalo-me- 
senterica och ansluter sig utan gräns i den åttonde ileumflexurens krös, mesileum 
terminale. — Kolon fortsätter ett kort stycke parallelt med kärlet och i det den så 
småningom tiltager i vidd övergår den efter mottagandet av ileum i blindtarmen. 
Coecum. 
Blindtarmen, som ligger i kolons förlängning, divergerar mer och mer från 
arteria omphalo-mesenterica’ s längsriktning, så att den kommer att rikta sig mera 
kaudalt. Dess allmänna form är säcklik med avrundad ände; den är ungefär dub- 
belt så lång som sin tvärsnittsdiameter och utvisar en svag krökning mot ileum, 
Jmfr Broman 1918. 
