66 
Aron Westerlund 
Fs bättre fixering och mindre snitttjocklek manifestera sig de mikroskopiska 
detaljerna emellertid tydligare. 
För jejuno-ileums vidkommande lämpar sig området i navelsträngens ma- 
nnbriecelom d. v. s. jejunum bäst för histologisk undersökning. Huvudmassan av 
denna tarmdels tvärsnittsyta utgöres av embryonalt mesoderm av karakteristisk 
byggnad: ett maskverk av stjärnformiga celler med tämligen små runda kärnor, 
inåt mot entodermet begränsat av en ganska tydlig tunica propria och utåt av den 
peritoneala beklädnaden. Ungefär mitt emellan dessa gränsskickt finnes ett 
ganska smalt område med tätare liggande celler, vilkas kärnor äro något större 
och i allmänhet transparentare och vilkas form är mera långsträckt än de övriga 
mesodermcellernas. De äro med sin längsaxel lagrade mer eller mindre rätvink- 
ligt mot tvärsnittets radie och äro väl att uppfatta som modercellerna till den 
blivande cirkulära muskularis’ glatta muskelceller. — Beträffande den ifråga- 
varande tarmdelens entoderm är att omtala det anmärkningsvärda förhållandet, 
att de tämligen stora cellkärnorna i detsamma ligga lagrade i flera skikt. Cell- 
kärnorna äro emellertid så föga manifesta, att det icke med full säkerhet kan 
avgöras, om också cellerna själva utvisa samma förhållande, ehuru man är mest 
böjd för ett sådant antagande. Inåt äro cellerna icke skarpt avgränsade, utan fort- 
sätta in i lumen såsom trådformiga, mer eller mindre buktiga utskott. Denna 
egendomliga tvärsnittsbild torde man böra sätta i samband med dålig fixering. 
Beträffande cekum-kolon är att märka, att det hos stadium II påpekade 
cellrikare mesodennala barklagret framträder med större skärpa. I denna tarm- 
region är det emellertid framför allt entodermet som genom den bättre fixeringen 
kompletterar de på stadium II vunna resultaten. Detsamma består av ett tydligt 
enskiktat lager av ömsom cylindriska, ömsom mer päronformiga celler med rätt 
stora kärnor, vilka i och i närheten av kapuchonflexuren torde ligga ordnade i 
flera lager, men som längre cekalt och i själva cekum utvisa avgjort enkel lagring. 
Inåt mot lumen äro de avgränsade med ett till synes strukturlöst, svagare färgat 
skikt, vilkets inre kontur åtminstone i cekum är fullt tydlig, i kolon åter mera 
diffus. 
KAP. III. 
Embryo III (2,3 cm). 
(15 [t; hematoxylin-eosin) 
(Härtill figg. 19 och 20 på tavla VIII). 
Också detta foster är lederat. Skadan, som skett innan embryot kom i In- 
stitutionens ego, består i, alt navelsträngen och en del av bukväggen saknas. För- 
modligen har den tillgått så, att fosterhöljena med våld ryckts hort från foster 
kroppen. Eftersom såväl äggperiferien genom navelsträngens s. k. allantoisdel 
som övriga fosterhöljen stå i förbindelse med navelsträngen, så har också hela 
