68 
Aron Westerlund 
visar så karakteristiska likheter med det här omtalade, att — också med hänsyn 
till hästembryoners stora sällsynthet — det icke skulle kunnat försvaras att helt 
utdöma detsamma. Det måste dock erkännas, att den följande beskrivningen icke 
kan tillmätas lika stort värde som ifall den byggt på oklanderligt material. 
Blodkärl. 
I det ifrågavarande fostrets bukhåla intager den tjockväggiga arteria om- 
phalo-mesenterica med tillhörande krös ett påfallande stort utrymme. Den utgår 
från aorta ganska långt kaudalt och har i sin begynnelse kranial riktning. Den 
gör emellertid snart en skarp böjning i ventral riktning. Det är möjligt, att denna 
böjning är överdriven på grund av den förut omtalade elastiska rejektionen. Dess 
lumen är på ett stort mittområde avsevärt förminskat; i sin längst perifera del är 
det fortfarande stort, men sammanfallet, medan det ett stycke efter utträdet från 
aorta äger ett imponerande tvärsnitt. På detta område utgå — förmodligen med 
en gemensam kort rot — ett flertal stammar till tarmarna. En av dem — arteria 
ileo-coeco-colica — tilldrager sig uppmärksamhet genom sin blodrikedom. Den 
stiger ned i ventral riktning till höger och parallelt med arteria omphalo-mesen- 
terica. Dessa båda kärls väggar ha i stor utsträckning lösdissekerat sig från var- 
andra, så att de numera sammanhänga blott med sina kaudala ytor. På ett ställe 
av deras kraniala ytor ega de emellertid fortfarande en tämligen kraftig förbin- 
delse av mesenterial natur. 
Ueum-cekum-kolons allmänna utseende. 
Den kvarsittande ileumstumpen förlöper parallelt med arteria omphalo- 
mesenterica, således i dorsal riktning, är belägen på dess högra sida och förbunden 
med densamma genom ett högt och mycket tunnt krös. lvrös et får snart förbin- 
delse med arteria ileo-coeco-colica’ s cirkumvaskulära väv och tilltager betydligt i 
tjocklek. Efter mottagandet av denna tjockare krösförbindelse inmynnar ileum 
i cekum-kolon på den kaudalt vända ytan, under med cekum spetsig vinkel och 
förbunden med densamma genom ett mesenterium ileo-coecale, varav dock endast 
rester återstå. — Den del av cekum, som finns kvar, är belägen kranialt om ileum, 
tätt tryckt till levern, jämte ileum utanför kroppshålan i den ganska stora öppning 
i bukväggen, som uppstått genom navelsträngens avslitning. Den har formen av 
en kort från sidorna något hoptryckt tapp med sin längsaxel riktad ventralt och 
snett åt höger. Dess antagliga utseende illustreras på omstående figur (textfig. 24). 
Efter mottagandet av ileum beskriver kolon en svag båge med konvexiteten 
riktad kranialt och vänder sig därigenom något i kaudal riktning. För att vid 
kommande jämförelser kunna hänvisa till de olika kolonflexurefna benämnas de 
redan nu. Den första svagt uttalade kolonflexuren, varigenom kolons längsaxel 
böjes kaudalt, ges namnet ftexura prima. Den kaudala riktningen bibehålies blott 
