Om hästens ileo-ceko-koliska tarmområde 
73 
kan betraktas som för tidigt. Den omständigheten, att kolonflexurerna redan nu 
förekomma åtminstone i latent tillstånd, synes tyda på — för så vitt jag kan döma 
— , att repositionen av det fysiologiska navelbråcket, om den icke i detta stadium 
just är i sitt skeende, dock är nära förestående. Den allmänna uppfattningen 
( Mall 1897, Broman 1911) är, att repositionen av det fysiologiska navelbråcket 
utspelar sig — i en eller två repriser — inom en mycket kort tidrymd, varför det 
är föga antagligt, att det ifrågavarande fostret skulle befinna sig just i repositions- 
stadiet. Vid första påseende förefaller också det andra alternativet lika oantagligt, 
då man besinnar, att hos en i förhållande till hästen så liten varelse som männi- 
skan, den nämnda repositionen försiggår först vid en embryolängd av 4 — 5 cm. 
Det bör emellertid framhållas, att Schauder (1917) beskrivit ett hästembryo av 3,2 
cm’s längd med fullständigt reponerat bråck och med — att döma av hans teck- 
ning — särdeles väl sluten kroppsnavel, och när härtill kommer, att Broman 
(muntligt meddelande) iakttagit en sådan reposition på ett 3,3 cm’s homofoster, 
blir kanske det ovan framställda antagandet möjligare. — De i ovanstående kapitel 
beskrivna tarmdelarna illustreras av vidstående figur (textfig. 26). 
KAP. IV. 
Embryo IV (3 ; 7 cm). 
(15 [jl; hematoxylin-eosin). 
(Härtill figg. 21 — 23 på tavla IX och X). 
I detta stadium är orificium omphali internum nästan fullständigt slutet och 
det fysiologiska navelbråcket reponerat. Tarmarna ha dock ännu icke intagit sina 
slutgiltiga topografiska situs i bukhålan och ej heller äro deras krösförhållanden 
eller deras gestalt ännu definitiva. Vad som genast tilldrager sig uppmärksamhet 
i fostrets bukhåla är den mäktiga utvecklingen av cekum och kolon. 
Cekum-kolons allmänna utseende. 
Cekum ligger i kroppens medianplan, med sin längsaxel i dorsoventral rikt- 
ning och med spetsen pekande umhilikalt. Tätt tryck l till dess högra sida ligger 
ileum i en S-formig krök; den inmynnar i cekum-kolons kaudala yta. Ett kort 
stycke dorsalt om ileummynningen gör den hittills dorsalt förlöpande initialkolon 
en rätvinklig krök i kaudal riktning och avsmalnar hastigt. Denna krök anser jag 
hava utvecklat sig ur ftexura prima i stadium II. Bibehållande den kaudala rikt- 
ningen endast ett kort stycke gör kolon ännu en särdeles skarp flexur mot sig själv, 
så att fortsättningen kommer att antaga rent kranial riktning och belägen till 
