80 
Aron Westerlund 
skande krökningsradie kommer att vända sin konvexitet dorsalt, kranialt och slut- 
ligen ventralt. Sedd som enhet har således cekum och kolon 1 ungefärligen antagit 
formen av en spiral med stor vidgning. Alldenstund den ileo-ceko-koliska regio- 
nens flexurer äro särdeles viktiga för homologiseringen med krökarne i föregående 
stadium, beskrivas de närmare. Den nya krökning som utvecklat sig i detta sta- 
dium, faller i övervägande grad på regionens cekala område, och flexuren har minst 
krökningsradie d. v. s. är mest uttalad i blindtarmens initialparti, strax apikalt om 
Textfig'. 30. Hypotetisk framställning av den ceko-koliska torsionens förlopp. I. represen- 
terar stadium IV. Kolon 2' längd är överdriven. II. representerar ett tänkt fall, som 
aldrig förverkligas. III. representerar stadium V. IV. representerar stadium VI. 
illeummynningen, där cekum äger en nästan rätvinklig böjning samt ett tydligt 
inskjutande veck från böjningens konkava sida. Efter mottagandet av ileum, som 
når cekum-kolon i en vid båge på cekuins numera vänstra sida, forsätter sig kolon 1 
ett gott stycke tämligen rak och i kranial riktning med svagt ventral deviation. 
Detta stycke begränsas kranialt av en skarp flexur, varigenom tarmen vänder sig 
ventralt och kaudalt och förtränges tydligt. Denna flexur torde, om icke fullstän- 
digt vara identisk med, så dock hava utvecklat sig ur flexuva prima, och det 
nämnda kolonavsnittet torde sålunda motsvara kolon 1. Detta avsnitt är det, som 
veterinäranalomerna hos det fullgångna djuret kalla basis s. fundus s. caput cocci 
(Ellenberger^ s saccus ventriculiformis) och för vilket jag själv med upptagande av 
