Om hästens ileo-ceko-koliska tarmomrâde 
83 
Cekum-kolons närmare beskrivning. 
Cekum-kolons form närmar sig förhållandet hos del fullvuxna djuret. Apex 
coed är riktad något kranialt och ger intryck av att vara betydligt trubbigare än i 
det föregående stadiet. Emellertid har densamma vid preparationen blivit skadad, 
varför den förut omtalade umbilikala förbindelsesträngen icke med säkerhet kun- 
nat påvisas. Dock förekommer på cekums ventralyta nära spetsen en kort protu- 
berans, som påminner om en av Schauder ’ s (1917) figurer. Cekums yta är slät. 
Dess tvärsnittsarea, sedan mesotyflerna bortpreparerats i allmänhet rund, är störst 
ungefär vid tarmdelens mitt och föminskas långsamt i apikal riktning. Strax 
apikalt om ileummynningen minskas den tämligen plötsligt genom det förut om- 
talade ventrala vecket, men förstoras åter och har ungefär samma storlek och runda 
form genom hela kolon 1. Kolon 2’s d. v. s. det blivande collum coli’s lumen är 
praktiskt taget fullständigt utfyllt av entodermet. Såväl kolon 2’s som 3’s tvär- 
snittsarea är något mindre än kolon l’s och blindtarm ens. 
Hela den ileo-ceko-koliska regionens mesodermlumen har i detta stadium 
utvecklat sig i längsgående veck, som är djupast i ileum. Terminalileums meso- 
dermlumen är avsevärt förträngd och mesodermväggen utvisar just vid övergången 
i cekum-kolon en tappliknande inbuktning in i cekum-kolons lumen. På grund av, 
att ileum’s tvärsnittsarea är endast obetydligt mindre än cekum-kolons intager 
denna fetala protusion ett avsevärt mycket större utrymme än hos det fullvuxna 
djuret. 
Histologisk byggnad. 
En histologisk undersökning av den ileo-ceko-koliska regionen ger vid 
handen, att många av de detaljer som äro bekanta från den fullvuxna hästen, också 
i detta stadium kunna påvisas. Entodermröret ligger i djupa längsgående veck, 
som äro stödda av listformiga utväxter från mesodermet. Det är uppbyggt av höga 
celler, vilkas kärnor ligga i flera rader, och som vila på en tydligt framträdande 
membrana propria. Utanför denna och skild från densamma genom oregelbundna 
skrumpningshåligheter ligger en utdifferentierad submukosa, som utfyller större 
delen av tarmens tvärsnittsarea. I densamma kan särskiljas två lager, ett inre cell- 
rikare, och ett yttre cellfattigare, bestående av stjärnformiga embryonala bindvävs- 
celler. Utanför submukosan befinner sig muskellagret, i förhållande till denna sär- 
deles tunnt, i vilket differentieringen i två skikt blivit fullt tydlig. Det inre av dessa 
består av ett sammanhängande tunnt lager av cirkulärt gående muskelceller, medan 
det yttre — för så vitt man kan döma av det dåligt fixerade materialet — fortfarande 
till allra största delen består av bindvävsceller. Endast på bestämda ställen har 
detta lager utdifferentierat sig i längsgående stråk av muskulära element. Av 
sådana kunna fyra stycken påvisas och de äro naturligtvis intet annat än de bli- 
vande tenierna. Av dessa äro de, som ligga innanför de båda mesotyflemas sam- 
