84 
Aron Westerlund 
manväxning med cek alväggen de kraftigaste. Dessa båda, den mediala och den 
laterala tenien, (tcenia interna et externa) utvisa i sin fortsätning längs kolon 1 
tydliga anlag att tilltaga i höjd och bilda den muskulära anordning, som beskrivits 
hos det fullvuxna djuret i denna undersöknings förra del. Det stråk som ligger 
innanför mesenterinm ileo-coecale's insertion på blindtarmsväggen, visar sig också 
i större delen av sin utsträckning bestå av muskelceller, medan det, som man skulle 
kunna kalla taenia dorso-caadalis, tillsvidare blivit tydligt muskulär blott i sin koli- 
ska och i sin mest dorsala cekaldel. Den är dock på exteriören i hela sin längd 
fullt tydlig som en listfox’mig upphöjning, vilken nedåt mot cekalspetsen samman- 
smälter med det vänstersidiga mesotyflet. — Dessa längsgående muskelstråk tyc- 
kas således åtminstone i cekum vara avbrutna av mellanliggande odifferenterad 
bindväv. Enligt den veterinära uppfattningen är emellertid hos det vuxna djuret 
också det längsgående muskellagret enheligt över hela' cekalytan, ehuru det njellan 
tenierna är utomordentligt tunnt. Om denna uppfattning är riktig, skulle således 
detta mellanliggande tunna muskellager utdifferentiera sig senare än tenierna. — 
De ovan omtalade tarmdelarnas topografi framgår av vidstående figur (textfig. 32). 
Textfig. 32. Skematisk bild av ett 9 em. långt hästfoster med intecknat stortarm paket. 
Embryo VI. 
Det närmast större stadiet (20 cm. långt), vilket blott blivit makroskopiskt 
undersökt, skiljer sig endast obetydligt från det nyss skildrade. Blott den ökade 
längd- och tjocklekstillväxten av den ileo-ceko-koliska regionen framträder tydligt. 
Längd tillväxten har framför allt drabbat kolon 3’s initialparti och kolon 4’s ter- 
minalparti. Den har åstadkommit, att dessa kolondelars kranialt riktade bågar 
förskjutits i kranio-ventral riktning och förändrat läge, så att kolon 4 på detta 
område kommer att ligga dorsal t om kolon 3, varigenom de topografiska förhål- 
landena ännu mer närmat sig det fullvuxna djurets. En svag spolformig utvidg- 
ning av kolon 4, anlaget till den blivande »magformiga utvidgningen» kan också 
konstateras. — Den mest i ögonen fallande olikheten mellan detta stadium och det 
närmast mindre är, att cekum ungefär på mitten utvisar en utomordentligt skarp 
flexur kaudalt och dorsalt, så att det flekterade avsnittet förlöper parallelt med 
och tätt tryckt till den övriga cekaldelen. Också på ännu senare fosterstadier kan 
