18 
Elof Möller 
Löslighet m. m. — Av en vid 20,0° mättad vattenlösning förbrukade 1,972 ccm 
a) 52,65, b) 52,51 ccm 0,o879-w baryt. Normaliteten beräknas härav i a) till 2,347, i 
b) till 2,340, medium — 2,34, och den mättade lösningen håller därför 0,159 gr. per 
ccm. Syran är lättlöslig i alkohol, eter, aceton, ättiketer och ättiksyra, ytterst svår- 
löslig i benzol och ligroin. Den erhålles i allmänhet i pulverform, men vid ett par 
månaders frivillig avdunstning av dess vattenlösning i nedre delen av ett provrör 
avskildes den i form av stora klasar av hopvuxna, för blotta ögat fullt tydliga 
kristallindivider. — (Liksom motsvarande ester borde den erhållna syran naturligtvis 
vara optiskt inaktiv, vilket också konstaterades i 1 dm. -rör med 0,36 gr. syra, löst 
i vatten till 8,00 ccm.) 
DissociationsJconstant vid 25,0°. — Mätningarna utfördes enligt Kohlkausch- 
Ostwalds metod. Av de båda använda »Bredigspipetterna» lämnade den ena vid 
utblåsning lika mycket som den andra tog vid insugning, nämligen 9,985 + O.oos 
ccm. I tabellerna betyder v utspädningen i liter, p, molekylära ledningsförmågan i 
reciproka ohm, a. — — dissociationsgraden och k = r dissociationskonstan- 
ILo . v(l— a) 
ten. Enligt den av Ostwald angivna regeln har för syran med dess 26 atomer 
antagits = 368 1 * . 
Elektrodkärlets kapacitet bestämdes med klorkaliumlösning, för vilken antogs 
% 25 = 0,002768. För vattnets ledningsförmåga, 2. 10~ 6 , har icke korrigerats. Mät- 
ningarna i tabell 2 ha utförts på ännu en gång omkristalliserad syra. 
TABELL 1. TABELL 2. 
V 
100 a 
100 k 
v ' 
100 a 
100 k 
16;01 
62,91 
17,09 
0,220 
16,oo 
62,86 
17,09 
0,220 
32,00 
85 79 
23,31 
0,221 
32,oo 
85,64 
23,27 
0,221 
64,oo 
114,8 
31,20 
0,221 
64,oo 
114,8 
31,20 
0,221 
128,0 
150,0 
40,76 
0,219 
128,0 
149,9 
40,73 
0,219 
256,0 
191,1 
51,93 
0,219 
256,0 
191,3 
51,98 
0,220 
512,0 
235,0 
63,86 
0,220 1 
512,0 
235,1 
63,90 
0,221 
100 k = 0,220. 100 k = 0,220. 
För jämförelse kan nämnas, att malonsyra, den enklaste föreningen med 2 
karboxyler vid samma kolatom, enligt Ostwald 2 äger affinitetskoefficienten 100 k 
= 0,158. Ovannämnda trikarbonsyra visade sig alltså, såsom man kunde väuta, 
vara åtskilligt starkare än denna. 
Molekylvikt. — Bestämningarna utfördes kryoskopiskt i vatten enligt Beck- 
manns metod. I tabellen betecknar a syrans dissociationsgrad enligt formeln 
- = k (= 0 , 00220 enligt föregående), som autagits gälla även under ifrågavarande 
v(l — a) 
1 Ostwald-Ltjther, Physiko-chemische Messungen, 3:dje upp]., sid. 482. 
s Zeitschrift f. physik. Chemie 3, 272 (1889). 
