Optiskt aktiva ao^-dimetylglutarsyror 
21 
Försök att erhålla det primära cinkoninsaltet i kristalliserande tillstånd lyckades ej. 
Vid tillsats av cinkönin till en- vattenlösning av syran erhöllos två skikt, av vilka det 
understa var ganska segt och ytterst svårlösligt i vatten. Med litet alkohol erhölls vis- 
serligen en lösning, men denna gav vid intorkning endast en gummiliknande, pösig massa. 
B. Uppdelning med hjälp av de primära strykninsalterna. 
Förförsök: Till en lösning av 2,04 gr. trikarbonsyra ( 1 jioo moi) i 8 gr. vatten 
sattes vid vanlig temperatur 3,20 gr. stryknin C/ 10i m °k ty på grund av en felskriv- 
ning råkade formeln för stryknin här antagas vara C 21 H 22 N0 2 i stället för C 21 H 22 N 2 0 2 ). 
Denna gick raskt i lösning, men kristallisation inträdde trots skrapning och dylikt först 
efter flera veckor, då den intorkade sega återstoden plötsligen av sig själv raskt stelnade 
till en mycket hård massa 1 . Denna löstes vid 50° i 13 gr. vatten, och efter ympning 
och avsvalning tycktes hela lösningen fyllas med vita bollar, vardera bestående av en 
mängd glänsande, från en gemensam punkt på kärlets väggar utstrålande, mjuka nålar 
eller hår. Efter 18 timmar erhölls vid avsugning en asbestliknande fällning, som luft- 
torr vägde 1,9 gr. Den löstes vid 50° i 20 gånger dess vikt vatten och ur lösningen 
erhölls en liten fällning av nålar med samma utseende som förut. — I det första filtratet 
fortsatte bildningen av nålar, men dessutom uppstodo rosetter av klara, ganska breda 
kristaller. Dessa skildes lätt på rent mekanisk väg från nålarna och löstes i litet 
50-gradigt vatten. Vid avsvalning erhöllos åter rosetter av genomskinliga, några milli- 
meter breda blad med rektangulär begränsning. 
Då bildningen av två så olika slags kristaller gjorde det troligt, att trikarbon- 
syran låter uppdela sig med hjälp av stryknin, bereddes större portioner salt. Här- 
vid löstes syran i 6 à 7 gånger sin vikt vatten, och stryknin i (ung.) ekvimolekylär 
mängd tillfördes vid c:a 40°. Vid avsugning efter 2 dygn visade sig den av nålar 
bestående fällningen uppgå till nära hälften av den avvägda basens och syrans 
sammanlagda vikter. Den omkristalliserades 2 gånger efter att vid 60 — 70° ha lösts 
i 5 à 6 gånger vikten vatten. Härvid erhöllos ofta mer än 4 cm. långa, vita nålar, 
vilkas löslighet vid rumstemperatur på grund av de bearbetade viktsmängderna 
uppskattades till högst 2,6 på 100. 
Analys å lufttorrt salt: 
0,3356 gr. substans gåvo 15,04 ccm N 2 vid 16° och 754 mm. 
0,1899 gr. förbrukade 9,09 ccm 0,1154-w baryt (fenolftalein, något oskarpt omslag). 
Saltet försattes med överskott av 2,5 -n svavelsyra 2 , och med eter utskakades 
därpå c:a 95 % uv beräknad mängd syra, som började mjukna vid ungefär 140° 
1 Denna svårighet att få kristaller. av saltet var möjligen rent tillfällig eller beroende på det 
nämnda lilla överskottet av syra, ty vid ett senare försök kristalliserade en blandning av jämnt 
ekvimolekylära mängder ren d-trikarbonsyra och stryknin i 5 gånger saltets vikt vatten spontant 
och omedelbart. Dock förvarades vid detta tillfälle kristaller av saltet i samma rum, där försöket 
företogs. 
2 Då de svavelsyrade salterna av både stryknin och brucin äro svårlösliga, har jag vid ex- 
traktion av aktiva syror ur en ringa mängd fällning i allmänhet försatt denna med svavelsyra i 
Ber. för C 21 H 22 N 2 0 2 , 0 8 H 12 0 6 = 538,4 
Funnet 
5,16 o/o 
181. 
N 
Ekv. vikt 
5,21 
179,5 
