III. Separation av den vid trikarbonsyrans upphettning er- 
hållna blandningen av racem- och meso-dimetylglutarsyra 
med hjälp av de sura kalciumsalterna. 
Vid upphettning av den trebasiska syran i ett bad av c:a 145° upphörde gasut- 
vecklingen efter ungefär 3 timmar (vid c:a 140° först efter ungefär 12 timmar). Den 
stelnade, mycket svagt gulfärgade produkten smälte oskarpt vid 102°. 
0,0679 gr. substans förbrukade 7,43 ccm 0,llft4-m baryt (fenolftalein). 
Ber. för C 7 H 12 0 4 = 160,1 Funnet 
Ekv. vikt 80,1 79,2. 
Den erhållna smältpunkten på något över 100° var väntad. Enligt tidigare er- 
farenheter tillkommer den nämligen den blandning av racem- och mesoform, som man 
funnit uppkomma vid flera olika framställningar av dimetylglutarsyra — däribland även 
hydrolys av den förut omnämnda trietylesterri av aa t -di metyl-a- karboxylglutarsy ra — 
och vilken på grund av sitt egendomliga förhållande att utan ändring i smältpunkt 
kristallisera praktiskt taget enhetligt ur olika lösningsmedel ganska länge ansågs vara en 
kemisk individ. Enligt K. Auwers 1 och K. Auwers och J. F. Thorpe 2 kan bland- 
ningen sönderdelas i dimetylglutarsyrorna av smältpunkterna 128° och 141° dels med 
användning av acetylklorid, då endast den lägre smältande syran bildar anbydrid, dels 
med de neutrala eller sura kalciumsalterna. Senare åstadkommo J. F. Thorpe och 
W. J. Young 3 separation genom att begagna sig av syrornas olika förmåga att bilda 
imid. De upphettade blandningen av ammoniumsalterna i slutet kärl till 160° under 
4 timmar, varvid 128°-syrans salt gav eterlöslig imid men saltet av 141°-syran blev i 
det närmaste oförändrat. För framställning av syror till uppdelning i optiskt aktiva 
komponenter valde jag sättet att skilja dem med hjälp av de sura kalciumsalterna, då 
detta borde utesluta varje möjlighet till omlagring, varjämte jag med användning av 
större mängd syra ville undersöka metodens användbarhet något närmare än Auwers 
och Thorpe. Dessa försatte en lösning av syran med kalciumkarbonat, så länge mäng- 
den av det utfallande sura kalciumsaltet föreföll att ökas. Fällningen innehöll huvud- 
sakligen den högre, filtratet den lägre smältande syran. 
Vid ett försök löstes 40 gr. av syreblandningen i 200 gr. vatten, och av den till 
bildning av surt kalciumsalt behövliga mängden kalciumkarbonat, 12,5 gr., tillsattes vid 
rumstemperatur först 6,5 gr., då en stark fällning erhölls, därpå 3,5 gr., som också gåvo 
en ganska stor mängd svårlösligt salt, och slutligen resterande 2,5 gr., som åstadkommo 
blott en minimal utfällning. Både fällning och filtrat försattes med överskott av 5 -n 
1 Ber. d. d. chem. Ges. 28, 263 (1895). 
2 Liebigs Ann. 285, 310 (1895). 
3 Proceedings chem. soc. 18, 247 (1903); Journ. chem. soc. 83, 351 (1903). 
