32 
Elof Möller 
ternas kristallisationshastighet skulle visserligen kunna vara mera tillfällig — för- 
hållandena vid det vänstersyrade saltets omkristallisering tyda möjligen härpå — 
och därför vid likartade försök kunna tänkas mer eller mindre variera i för upp- 
delningen ogynnsam riktning. Denna eventuella osäkerhet i den angivna metoden 
torde emellertid med all säkerhet kunna avhjälpas därigenom, att den första fäll- 
ningen får bildas ostörd och avsuges redan efter ett par timmar, då det mesta av 
det högersyrade saltet fallit ut, varefter man på grund av salternas betydligt olika 
utseende lätt kan avgöra, när det andra saltet börjar utfalla i nämnvärd mängd 
och förnyad avsugning alltså bör ske. Ännu säkrare torde detta förfaringssätt leda 
till målet, om man från början icke försätter syran med hela dess ekvimolelcylära 
mängd brucin, ulan med t. ex. blott hälften därav , då större delen av det raskt kri- 
stalliserande högersyrade saltet torde utfalla. — Följande utdrag ur ett försök i 
denna riktning må anföras: 38,07 gr. syra och halva den för bildning av surt salt 
beräknade mängden brucin, 46,9 gr., blandades i 545 gr. 50-gradigt vatten, alltså i 
c:a 4-dubbla vikten av den mot syran svarande mängden salt. Kristallisationen 
började genast, och sedan blandningen fått stå 2 timmar vid rumstemperatur, av- 
sögs en fällning, som lufttorr vägde 51,0 gr. och efter 2 omkristalliseringar ur c:a 
10 gånger dess vikt vatten gav 43,2 gr. salt. Den härur frigjorda syran smälte vid 
78 — 79° och visade i c:a 8-procentig vattenlösning [a]2o == 40,0°. — Uppdelningen 
av syran med brucin torde sålunda icke stöta på några större principiella svårig- 
heter. Vid arbete i större skala bli emellertid filtraten på grund av salternas ringa 
löslighet så stora, att regenereringen av syran ställer sig ganska, besvärlig, helst 
som arbete med så giftiga substanser naturligtvis måste utföras med stor för- 
siktighet. 
5. Uppdelning med hjälp av de sura a-fenetylaminsalterna h 
Enär uppdeluingsförsök med fenetylamin givit negativt resultat vid den förut 
beskrivna trikarbonsyran, dröjde det länge, innan jag sökte begagna mig av samma 
bas vid dimetylglutarsyrorna. Sedan emellertid professor B. Holmberg välvilligt 
ställt de till nedanstående förförsök använda aktiva fenetylaminerna till mitt för- 
fogande och det framgått, att aktivering verkligen inträdde, ville jag naturligtvis 
göra en närmare undersökning även med denna bas, som av Lovén och lärjungar 
begagnats i stor utsträckning för uppdelning av syror och därvid visat sig vara 
särdeles användbar, och som i detta speciella fall från början erbjöd den fördelen 
framför de använda alkaloiderna att vara ofarlig vid arbete och ge lättlösliga salter 
med svavelsyra. 
Försök med syra , framställd ur de sura slrykninsalterna. a. Salt av I bas med d-syra. 
•Ur en liten pyknometer avtappades 0,360 gr. 1-fenetylamin, som försattes med 8 ccm 
vatten (ungefär 10 gånger vikten salt, beräknat kristall vattenfritt) och därpå med ekvi- 
1 Framställning av optiskt aktiva f enetylaminer : J. M. Lovén, Journ. f. prakt. Chemie [2] 
72, 307 (1905). 
