Studier öfver svensk . tång, företrädesvis från Öresund 
11 
Liksom vid andra vattenväxter är det svårt att exakt afgöra den lefvande 
bandtångens halt af torrsubstans resp. vatten, då detta senare omedelbart efter 
växtens upptagande i luften börjar afdunsta 1 . Hastigt torkad mellan filtrerpapper 
visar bandtången en mycket växlande halt af vatten eller vid bladen 73 — 89 °/o, stjälken 
83 — 87 °/o öch rötterna 82 — 86 °/o. Växlingen står vid de friska bladen i sam- 
manhang med deras storlek och anatom, struktur, ity att de smala och korta ha den 
minsta eller omkring 79°/<b de breda och långa en större eller omkring 85 °/o. Bruna 
den insamlas, inverkar endast så till vida på vattenhalten som bladens storlek 
under året växlar: de äro minst under vintern och tillväxa mot hösten, då de bli 
störst och alltså vattenrikast. Stänglar och fötter äro mer vattenhaltiga än de 
friska bladen. 
1 Den totala vattenhalten var sålunda omedelbart efter torkning: 
Tångvallar vid Alnarps strand senhösten 1916. Öfvervägande Zostera. 
och äldre, delvis humifierade blad ha en ännu högre vattenhalt. Årstiden, då bla- 
vid smala blad (2 — 3 mm) 
°/o vatten 79,4 u /o 
däraf bortgick på */ 2 timma °/o vatten 5,1 °/o 
> » » il timma » » Jl,l°/o 
vid breda blad (4 — 6 mm) 
Omkring 0,27 °/o vatten bortgår i minuten. 
