Studier öfver svensk tång, företrädesvis från Öresund 
13 
Det har under arbetets gåug visat sig att denna tångart har en mycket väx- 
lande sammansättning beträffande vissa af de ingående beståndsdelarne. Ett ganska 
stort analysmaterial har måst samlas för att om möjligt klarlägga de moment som 
orsaka denna växling. Därvid framgick det dels att årstiden och i mindre grad 
växtplatsen voro af betydelse dels att vissa beståndsdelar nämligen kväfve, fosfor- 
syra och järn, fett och växttråd voro utsatta för sådana växlingar, medan öfriga 
beståndsdelar i mindre grad variera. 
Här följa först ett antal analyser å frisk bandtång från Alnarps strand (tab. III), 
foderanalys och askanalys å prof, tagna vid olika tider. Vidare analyser å band- 
tång från andra ställen med olika saltbalt (tab. IV), en sammanställning å de be- 
stämningar å kväfve, fosforsyra, järn och aska, som verkställts å prof tagna dels 
vid Alnarp 1917, jämte uppgift å vindriktning då tången lauddrifvits (tab. V), dels i 
Göteborgstrakten (Saltholmen, Styrsö, tab. VI), samt slutligen en grafisk tabell, afsedd 
att åskådliggöra, huru kväfve och fos- 
forsyra växla under olika tider. Vid 
sammanställningen hafva analyserna 
sammanförts i tre grupper, vårtång, 
från mars till maj, sommartång, från 
juni t. o. m. sept, samt vintertång 
från okt. t. o. m. december. Ana- 
lyserna gälla i regeln växten, sådan den 
landdrifvits, utom där blad och rötter 
någon gång skilts åt. 
Ur dessa siffror kunna följande 
slutsatser dragas: Någon konstant sam- 
manräkning finnes ej utan en stor 
växling, som försiggår på följande sätt: 
l:o. Halten av kväfvehaltig substans såväl i blad, stjälk som rötter varierade 
allt efter årstiden från 4 till 20 °/o motsvarande en kväfvehalt från 0,7 — 3 °/o. Densamma 
är lägst under aug. — sept, eller den tid då de utvuxna bladen börja affalla och ökas 
därefter i de nya bladen till fram på våren, då växten börjar kraftigt vegetera. 
Detta gäller såväl ägghvita som andra kväfvehaltiga ämnen. Anmärkningsvärd är 
den mycket låga » amid »-halten under sommaren. Halten af smältbar ägghvita 
är ganska hög eller 40% af ägghvitan, alltså samma tal som i våra vanliga gräs. 
Bäst framgår denna variation vid kväfve och fosforsyra af ofvanstående grafiska ta- 
bell, som innehåller observationerna å dessa ämnen samt tiden då analysen utförts. 
Då den uppritade kurvan för halt af kväfve och fosforsyra rätt mycket af viker från 
några af de inritade observationspunkterna, betyder detta att olika individer och 
bestånd ha en rätt växlande balt af dessa ämnen, beroende på individuella egen- 
skaper, beståndets täthet, vattnets sammansättning, temperatur m. m. 
2:o. Af andra organiska ämnen följer råfeltet — från 0,8— 2,0 o/ 0 — ganska 
nära kväfvehalten, så att äfven detta ämne anhopas under vintern fram mot våren. 
Kväfve och fosforsyra i Zostera. 
+ ~ N o = P2O5 
Fig. 1. 
