Studier öfver svensk tång, företrädesvis från Öresund 
21 
Äfven om vindriktningen liksom 
vattenströmmarna i Sundet i någon mån 
här inverkat, framgår dock med tydlig- 
het, hurusom kväfvehalten i hafssallat 
mest påverkas af årstiden och att den 
rör sig mellan 1 till 4% under året. 
Maximum inträffar under tiden no v. till 
maj, då den ligger öfver 3 °/o, medan en 
minskning redan börjar i slutet af maj 
och själfva minimum inträder i augusti. 
Af förut anförda undersökning jämte 
ett antal andra analyser kan med säker- 
het angifvas ett analogt förhållande för 
fosforsyran och troligen ock för järnet. 
Däremot visar askhalten liksom de sär- 
skildt anförda beståndsdelarne däruti, kali och klor, ingen dylik lagbundenhet. 
Ur dessa liksom ur de föregående analyserna framgå följande mera allmänna 
synpunkter : 
l:o. Hvad som är mest framträdande vid hafssallaten är den oerhördt stora 
växlingen uti kväfvehaltiga ämnen och står detta i direkt sammanhang med vatt- 
nets halt häraf liksom med årstiden. Under vintern och våren samla de kvarlef- 
vande delarne af växten ur vattnet förråd af detta ämne, som alltid finnes i mini- 
mum och hvilket senare tjänar som reserv vid vegetationen under sommaren 1 . Väx- 
lingen gäller såväl ägghvita som amidartade ämnen, af hvilka under sommaren 
endast minimala mängder finnas. Växlingen i kväfvehalt är iakttagen från 4,45 °/o 
(Göteborg i maj) till 0,24 °/o (Alnarp i juli). Ägghvitans smältbarhetskoefficient fanns 
i torrt prof = 55 och i vått = 57 %>, alltså afsevärdt högre än i de vanliga foder- 
växterna. Detta jämte den öfverhufvudtaget höga halten af kväfvehaltiga ämnen 
gör hafssallaten till en af våra allra bästa foderväxter, liksom den dels på grund 
af kväfvehalten dels på grund af hög halt af mineralämnena är ett förträffligt 
gödselmedel. 
2:o. Nästan lika stora förändringar förefinnas ock vid fettet, och äro närapå 
3% observerade under vintern samt 1 /a °/o under sommaren. Råfettet, som har en 
sp. v. af 1,01, är smörjigt och grönt till färgen samt torde i ringa mängd bestå av 
rent fett utan jämte klorofyll af olika nedbrytningsprodukter. 
1 Huru stor mängden af bundet kväfve är i hafsvatten, därom finnas i litteraturen några spar- 
samma uppgifter. Att salpetersyra och ammoniak däri ingå, om ock i ytterst ringa mängder, är 
otvifvelaktigt. Brandt anger (enligt Oltmanns) att inne i Kielerbukten skulle finnas 0,2 — 0,8 mgr 
salpeterkyäfve pr 1., men i öppna sjön däremot afsevärdt mindre, samt att i Nordsjön halten af 
ammoniakkväfve utgör 0,1 °/o. Salpetersyra har jag icke under normala omständigheter kunnat 
påvisa, men däremot fann jag 0,1 mgr ammoniakkväfve pr liter här utanför Alnarps strand. Gif- 
vetvis är halten af ammoniak mycket högre i närheten af Malmö kloakmynning. Ulvans samman- 
sättning visar detta. 
Kväfve och fosforsyra i Ulva. 
Fig. 3. 
