Studier öfver svensk tång, företrädesvis från Öresund 29 
TABELL XIV. 
Kväfve, fosforsyra och järn i blâstâng under olika tider och i olika delar. 
Exemplar 
1 
2 
3 
4 
5 
Dag 
28 /e 
'> 
w /i» 
10 /8 ' 
u l * 
Gula årsskott: N 
1.19 
1.74 
2.56 
3.65 
PA 
— 
0.30 
0.46 
0.52 
0.33 
Fe 2 O s 
— 
0.02 
0.03 
0.02 
— 
Äldre bladskifva: N 
(2.61 x ) 
1.21 
0.95 
1.43 
1.22 
P a 0 6 
(0.35 *) 
0.24 
0.17 
0.23 
0.18 
Fe 2 0 3 
— 
0.03 
0.04 
0.025 
— 
Fäste: N 
1.54 
1.33 
0.98 
1.10 
1.18 
P 2 0 5 
0.24 
0.24 
0.20 
0.19 
012 
Fe 2 0, 
— 
0.02 
0.01 
— 
Som synes såväl af tab. XIV som af fig. 6 följer fosforsyran i samma exem- 
plar utan undantag kväfvet, så att vid en hög kväfvehalt är fosforsyran hög och 
omvändt; och i stort sedt återfinnas samma variationer såväl beträffande växtens 
delar som årstiden. Någon bestämd relation mellan de nämnda ämnena finnes ej. 
Växlingar i fosforsyra ha observerats mellan 0.12 och 0.52 °/o, mot 0.5 till 3.7 % 
vid kväfvet. Vid järnhalten är ingen sådan lagbundenhet observerad; men afvikel- 
serna här kunna förorsakas af närvarande mek. föroreningar; kanske beror den 
något högre halten uti den äldre bladskifvan härpå. 
Af tab. XV framgår: 
l:o. Att bladskifvan genomgående har högre askhalt än fästet och att väx- 
lingen i samtliga mineralbeståudsdelar är relativt ringa i det förra. 
2:o. Anmärkningsvärdt är, att de lättlösliga salterna eller klorider af alkalier 
och magnesia finnas i ringa mängd i fästet, medan de svårlösliga (kalk, svafvel- 
syra) förekomma i samma mängd som i bladskifvan. 
3:o. Askhalten synes i bladskifvan vara något högre under sommar och höst 
än under våren. 
Sammanställer man dessa detalj uppgifter, kan man bilda sig följande före- 
ställning om blåstångs allmänna kemiska beskaffenhet. Växten har i sin helhet en 
rätt växlande sammansättning, ej så framträdande å olika lokaler, men mera efter 
årstidens växling, och detta framkommer på olika vis i dess olika delar, nämligen 
så, att de under sommaren utbildade gula spetsarne mycket ändra sammansättning, 
medan fästet är helt oberoende af årstidernas växling, hvilket ock i hufvudsak är fallet 
med den äldre bruna bladskifvan. Under vinter och vår upptages i dessa spetsar 
kväfve i stor mängd och förarbetas både till amid artade ämnen och ägghvita — 
därför stiger kväfvehalten liksom ägghvitehalteu oafbrutet från hösten till våren och 
1 Se individ 1 å föregående tabell I 
