30 Mats Weibull 
TABELL XV. 
Aska och àskbestândsdelar vid blåstång i olika ålder och årstider. 
Exemplar 
Dag 
1 
10 A> ‘ 
2 
3 
> 
4 
3o/ 4 
Medeltal 
Gula spetsar: 
Aska 
17.4 
15.4 
126 
14.7 
15.0 
Cl 
2.03 
1.65 
0.67 
0.60 
1.35 
so. 
3.43 
— 
2.25 

2.84 
k 2 o 
3.01 
2.88 
1.65 
1.81 
2.33 
MgO 
1.28 
— 
0.77 
— 
1.02 
CaO 
2.52 
— 
1.80 
- 
2.16 
Mörlc bladsJcifva: 
Aska 
17.4 
17.4 
12.6 
14.9 
15.0 
Cl 
1.28 
1.94 
0.76 
1.25 
1.02 
so. 
5.75 
— 
4.64 
— 
5.17 
K 2 0 
2.46 
3.99 
1.75 
2.19 
2.10 
MgO 
1.53 
— 
0.97 
_ 
1.30 
CaO 
2.74 
- 
1.50 
- — 
2.12 
Fäste : 
Aska 
9.7 
_ 
11.8 
_ 
10.5 
Cl 
0.45 

0.47 
— 
0.46 
S0 3 
4.74 
— 
4.96 
— 
4.85 
K 2 0 
0.93 
— 
1.55 
— 
1.24 
MgO 
0.94 

0.70 
— 
0.82 
CaO 
2.07 
— ■- 
1.30 
— 
1.68 
är under denna sista årstid mycket hög. Alldeles detsamma gäller om fosforsyran. 
Äfven fettet, som har en sp. v. af 1.07 och är mycket orent, ökas vid denna tid 
ansenligt. Däremot uppbyggas nu inga cellulosa-artade ämnen utan snarast hydro- 
lyseras de, hvaraf följden blir en minskning af växttråden. Under sommar och 
höst bildas kolhydrater lifligt, hvilket framgår af den höga halten af kväfvefria 
extraktämnen. Det synes vidare som stode mängden af aska i ett omvändt för- 
hållande till halten af kväfve, fett och fosforsyra, i ty att densamma minskas under 
vinter och vår, för att sedan tilltaga under den lifligare assimilationstiden. 
Då växten såsom helhet kan anses bestå af dessa tre delar, kommer dess sam- 
mansättning mest att bero på mängdförhållanderna mellan dessa och af årstiden. 
Vid flertalet exemplar i Sundet utgör den gula bladskifvan 40 — 50 och den bruna 
lika mycket samt fästet 10 °/o eller något däröfver; medan i de exemplar jag funnit 
eller fått från Vestkusten den gula bladskifvan mera öfverväger. Då nu fästet 
icke påverkas af årstid, den mörka bladskifvan något växlar uti askhalt, medan 
därimot den gula bladskifvans sammansättning är underkastad stora förändringar, 
kan man om hela växten säga, att den undergår samma förändringar som de gula 
spetsarne, fast i mycket mindre grad och mer allt efter som denna del öfverväger. 
Hvad som här anförts om lufttorr blåstång, kan i viss mån äfven tillämpas 
på den friska. Någon konstant sammansättning är gifvetvis ej häller här tillfin- 
