Studier öfver svensk tång, företrädesvis från Öresund 
33 
Askhalten tenderar äfven här att stiga då kväfvehalten faller, ett förhållande som 
här som vid blåstång tydligt framträder vid klorider och alkalier, men ej vid sulfater. 
Samtliga askbeståndsdelar hålla sig vid samma tal, som funnits hos blåstång; den 
enda observerade olikheten gäller svafvelsyran och joden, af hvilka den förra är 
afsevärdt lägre vid såg- än blåstång, medan motsatsen torde äga rum vid joden. 
Dock kunna äfven dessa förhållanden bero på tillfälliga variationer. 
Sågtång innehåller i friskt tillstånd ungefär 75 % vatten, sålunda möjligen 
något mer än blåstång. Beräknad på denna vattenhalt (om hvilken äfven detsamma 
gäller som vid blåstång) har sågtång nedanstående sammansättning i friskt tillstånd. 
Som synes blir äfven här öfverensstämmelsen synnerligen stor med blåstång, 
och endast den något högre halten af växttråd samt möjligen den lägre af svafvel- 
syra äro afvikelser som komma till synes. 
TABELL XIX. 
Sågtång vid olika årstider med 75 °/o vatten. 
Vår 
Sommar 
Sommar 
o. höst 
I askan: 
o. höst 
Vatten 
75.0 
75.0 
PA 
0.07 
0.05 
Ägghvita 
2.34 
1.65 
so 3 
0.87 
0.68 
Amider 
1.69 
0.06 
Cl 
0.37 
0 49 
Fett 
0.92 
0.42 
k 2 o 
0.68 
0.83 
N-fria extr. -ämnen 
13 99 
16.57 
Na 2 0 
0.47 
0.77 
Växttråd 
2 19 
2.20 
CaO 
0.44 
0.49 
Aska 
3 49 
4.05 
MgO 
0 31 
0.28 
Sand 
0 38 
0.14 
Fe 2 0 3 
0.01 
0.01 
samt N 
0.71 
0.27 
E. Skidtång, Halidrys , och Gaffeltång, Furcellaria. 
Dessa perenna brunalger förekomma längs Vestkusten och ned i Sundet på ett 
växlande djup, något nedanför men ock bland blåstång. Enligt Lönnberg har 
gaffeltång, F. fastigiata, en så stor utbredning i Öresund, att man där kan tala om 
en särskild Fur cellar ia-w getation. Det djup, som den mest tycker om, synes vara 
15 — 20 m. Bottnen är här lerhaltig med inblandade musselskal, och på dessa växer 
den så tätt, att den bildar en sammanhängande matta. Den är icke ovanlig bland 
den uppkastade blåstången, särskildt på hösten. 
Ej fullt lika allmänt anträffar man skidtång, H. siliquosa. Liksom gaffeltång 
finnes äfven denna alg i Östersjön, särskildt längs skånska kusten förekommer den 
ej sällan. 
Här meddelas ett par analyser å dessa båda alger, nämligen skidtång från 
Alnarp sept. 1915 och gaffeltång 4 /n 1915 och 26 / 12 1918, likaledes från Alnarp. Den 
i frisk tång förefintliga vattenhalten har endast kunnat bestämmas vid gaffeltång, 
som 26 / 12 1918 visade 73.0 % vatten. 
5 
