Inom växtanatomien torde få områden vara grundligare utforskade än genomluft- 
ningssystemet och särskildt de i dettas tjänst stående klyföppningarna. De senare 
ha detaljeradt undersökts från såväl deskriptivt anatomisk som fysiologiskt anatomisk 
och utvecklingshistorisk synpunkt. Man har vidare skänkt dessa bildningar upp- 
märksamhet i systematiskt hänseende (van Tieghem/ Radlkoeer, Solereder och 
lärjungar af dessa forskares skola), i det att dem tillkommande struktur förhållanden, 
deras uppträdande öfver hufvud å skilda växtdelar, lokalisation m. m. befunnits 
utgöra icke oväsentliga, i vissa fall till och med högst betydelsefulla moment vid 
familjers och släktens afgränsning. Och med den monografi, Porsch år 1905 utgaf 
öfver klyföppningsapparaten, lades grunden till ännu en växtanatomisk disciplin, 
den fylogenetiska växthistologien. Ytterligare skall nämnas, att klyföppningarna 
blifvit föremål för undersökning äfven från paleontologisk synpunkt, en undersökning, 
som hufvudsakligen varit inriktad på karbontidens ormbunksflora och rhät-lias-tidens 
cykadéer (Nathorst \ Halle). 
En allmän öfverblick öfver de konstruktionstyper, som realiserats vid klyf- 
öppningarnas byggnad, har lämnats i Porschs och Haberlandts sammanfattande 
arbeten, hvilka kunna sägas, i stort sedt, representera vår nuvarande kännedom på 
detta område. Sedan dessa utkommit (Haberlandts arbete i upplagan 1909), ha 
emellertid nya undersökningar ' publicerats, som innebära en i flera punkter vidgad 
kännedom om klyföppningsapparatens anatomi och fysiologi och som erbjuda in- 
tresse icke minst med hänsyn till de olika varianter, som byggnaden af stomata kan 
förete. Ur denna de sista årens litteratur på området skall erinras om undersök- 
ningarna af Karzel, Linsbauer, Bobisut, Fuchsig, Rudolph, WarnckE, Hamorak, 
Poulsen, Neumann-Reichardt och andra forskare. 
I det stora hela har man vid undersökning af klyföppningarna hållit sig ute- 
slutande till den byggnad, de visa under normala förhållanden. Ät deras ombildning 
under inflytande af ändrade yttre eller inre betingelser har man däremot skänkt 
endast ringa uppmärksamhet. Visserligen föreligga litteraturuppgifter angående 
1 Nathorsts paleontologiska klyföppningsstudier — i en hel rad af arbeten och särskildt i 
serien »Paläontologische Mitteilungen» — innebära betydelsefulla uppslag, hvilka jämväl i fysio- 
logiskt anatomiskt hänseende äga sitt stora värde. Genom undersökning af klyföppningsapparatens 
byggnad kunde Knoll år 1904 identifiera en tertiär, tidigare som Potamogeton bestämd växtart 
såsom tillhörande familjen Loranthaceœ, Viscophyllum Morloti. Se ock Porsch (III, 45). 
