t» Olio G ert z 
Vid mina egna försök begagnade jag — till skillnad från Prillieux, som, efter 
hvad det vill synas, låtit kulturerna, utvecklas i förhållandevis torr luft, — den an- 
ordningen, att atmosfären hölls, liksom i Küsters försök, starkt fuktig, nästan ång- 
mättad. Kulturerna uppdrogos i en rymlig, med termoregulator försedd termostat, 
där temperaturen var i det närmaste konstant, i olika försök mellan 37 — 39 eller 
40 — 42° C. På lämpligt underlag, hvilande å en skål med vatten, ställdes här 
krukorna, och öfver dem stjälptes en glaskupa för åstadkommande af ångmättad 
atmosfär. Som ljuskälla tjänade en glödlampa med i vissa försök 16, i andra 25 
normalljus’ styrka. En lämplig anordning var att införa lampan inom glaskupan 
och där till hälften nedsänka densamma i vatten, då afdunstuingen till följd däraf 
blef starkare och luftens fuktighetsgrad på detta sätt ökades. 
Kontrollkulturer anställdes dels — under i öfrigt lika betingelser — i mörker 
(bakom svärtade pappcylindrar), dels — vid vanlig temperatur och lägre fuktighets- 
grad — i ljus och i mörker. 
Som försöksväxter tjänade groddplantor af Secale cereale, Avena sativa , 
Phaseolus multiflorns, Pisum satkum, Cucurbita Pepo , Luffa cylindrica och Lepidium 
sativum. Frön resp. frukter lades under ofvan beskrifna betingelser till grouing i 
sand, i några försök å genomfuktadt filtrerpapper. Vissa andra växter, som syntes 
mig vid dessa försök lämpliga, såsom Tropceolum inajus och andra, grodde ej. 
De resultat, som framgingo, voro i korthet följande. Hos Secale cereale in- 
trädde groningen vid 40° C. hastigare i ljus- än i mörkkulturerna. Hvad angår 
tillväxten, befanns den i samtliga mörk- såväl som ljuskulturer vid 40° långsammare 
än i parallellkulturer vid 12° C. och under i öfrigt normala betingelser. Vidare 
var längdtillväxten vid konstant belysning, normal luftfuktighet och 12° temperatur 
hastigare än i kulturer vid konstant belysning, ångmättad atmosfär och 40° tempe- 
ratur. I värmeförsöken blef koleoptilen sålunda konstant kortare, och i än högre 
grad befanns detta vara förhållandet med det första örtbladet. Retarderingen af 
tillväxten i detta fall var ej att tillskrifva den kontinuerliga belysningen, oaktadt 
redan denna faktor i och för sig verkar tillväxthämmande, utan den supraoptimala 
temperaturen i kombination med luftens ökade fuktighetsgrad. 
Ett genomgående drag hos- samtliga /Secafe-kulturer vid 40° O. — såväl ljus- 
som mörkkulturerna — var groddplantornas gulbleka färg. Detta deras utseende 
förklaras, i öfverensstämmelsc med vissa analoga, af Wiesner (II, 95) anställda iakt- 
tagelser, sannolikt däraf, att den i dessa kulturer rådande höga temperaturen (40° C.) 
ligger för Secale cereale ofvan den öfre kardinalpunkten (maximum) för klorofyll- 
bildningen, åtminstone vid den för försöken angifna ljusstyrkan. 
Hvad beträffar försöksväxterna i mörkkulturerna, visade dessa — bortsedt 
från saknaden af klorofyll — inga drag af etiolering. De förhöllo sig nämligen på 
alldeles samma sätt som ljuskulturerna och voro icke, som vid etiolering är fallet, 
öfverförlängda, utan snarare något kortare än de förra, hvilket synes mig tala för att 
den extremt höga temperaturen och icke belysningen här verkat tillväxthämmande. 
