Studier öfver klyföppningarnas morfologi 
13 
uppkomsten af de i mina försök erhållna klyföppningsan omaliern a medverkat in- 
flytelser af den art, Richter antagit. Försöken utfördes nämligen, som i det före- 
gående beskrifvits, i en å laboratoriet stående, med gaslågor uppvärmd termostat, 
där möjlighet för en mångsidig verkan af laboratoriegaser, lysgas jämte andra 
narkotika förelåg. För denna uppfattning, att, åtminstone till någon del, en retning- 
genom narkotika föranledt klyföppningsanomalierna, talar också, att Purkyt erhållit 
liknande deformationer hos stomata genom att låta groddplantor utvecklas under 
inverkan af tobaksrök. Redan Molisch hade iakttagit, att vid kultur i tobaksröks- 
atmosfär sådana lida genomgripande morfologiska och fysiologiska förändringar. 
Purkyt visade, att hand i hand med dessa förändringar gå icke mindre framträdande 
anatomiska, hvilka med afseende på klyföppningarna yttrade sig i följande ano- 
malier (I, 746). Slutcellerna hypertrofieras starkt och kröka sig, så att ändarna 
vändas mot hvarandra, hvarvid stomaspringan erfar förändringar på olika sätt. I 
andra fall förskjutas, till följd af omgifvande cellers tryck, de båda halfmånformiga 
slutcellerna mot hvarandra, så att slutspringan försvinner. Läppförtjockningarna 
antydas i senare fallet ofta genom solida, i cellernas lumen inspringaude mem- 
bra nbalkar (Taf. I, figg. 8 — 14). 
Förhåller det sig så, att de i det föregående diskuterade förändringarna i klyf- 
öppningarnas byggnad äro en följd af narkotiska ämnens inverkan, få de sin enkla 
förklaring. Undersökningar af Richter ha nämligen gifvit vid handen, att vissa i 
cellerna normalt försiggående kondensationer och synteser hämmas eller rent af 
undertryckas genom narkotika. Härigenom kommer tydligen turgortrycket i slut- 
cellerna att ökas till en abnorm höjd hvilket i sin tur leder till ändrade spännings- 
förhållanden. På detta sätt förklaras den starka förstoringen, äfvensom krökningen 
och förskjutningen af slutcellerna. Äfven septeringen kan i viss mån tillskri fvas 
denna orsak, då celldelning, såsom undersökningar af Kny och andra forskare gjort 
sannolikt, genom starka spänningar befordras. 
1 I samband med dessa undersökningar nämner Richter en genom stegrad turgor hos potatis 
åstadkommen »künstliche Mazeration bei lebendem Leibe». .Vid kultur i kamferatmosfär gingo 
nämligen här cellerna i en ungefär 8—5 mm. bred zon från kanten fullständigt ur sitt väfnads- 
förband, ungefär soin cellerna i fruktköttet hos Ligustrum och Symphoricarpus vid mognaden. Ett 
liknande förhållande iakttog jag år 1909 å ett afskuret bladskaft af en rubescent Begonia, som 
under 12 timmar i mörker utsattes för en temperatur af 27° C. i ångmättad atmosfär. Genom 
barkparenkymcellernas volymförstoring sprängdes epidermis, och de underliggande cellerna utväxte 
till makroskopiskt skönjbara, vatten-klara och från hvarandra isolerade blåsor. Försöket utfördes 
å botaniska laboratoriets i Leipzig konstanta värmerum. Huruvida någon verkan af narkotika 
äfven här förelåg, är osäkert. 
