18 
Otto Gertz 
Anemone Hepatica L. 
Beträffande denna växt anmärker Jönsson (I, 17), att under postflorationen för- 
siggår hos svepebladen i viss mån en förskjutning i väfnadernas arbetsfördelning. 
Klyföppningar uppträda å båda sidorna af dessa blad, men en viss obestämdhet 
råder, »huruvida utsidans eller insidans parenkym skall tillerkännas företrädet såsom 
det egentligen assimilerande», en obestämdhet, som enligt Jönsson finner sin för- 
klaring däruti, att svepebladen till en början mest belysas på utsidan, i äldre stadier 
däremot mera på insidan. I samband härmed står en ändring i klyföppningarnas 
relativa antal, äfvensom att nybildning af stomata inträder. 
Mina egna undersökningar bekräfta i denna punkt Jönssons. Några abnorma 
klyföppningstyper af mera anmärkningsvärdt slag har jag emellertid icke iakttagit 
hos denna växt. 
Richardia æthiopica Spreng, och Oolocasia odora Brongn. 
Den för familjen Aracecc egendomliga spatan är, såsom Jönsson (I, 15) fram- 
håller, underkastad postflorala förändringar i anatomiskt hänseende. Medan den 
hos Richardia cethiopica är i tidigare stadier grönfärgad å bägge sidor, under blom- 
ningen åter hvit på insidan och på utsidans öfre del, blir den efter blomningen 
på nytt lifligt grön i sin nedre del. Därvid sker en riklig nybildning af stomata 
å spatans utsida, hvilken äfven i tidigare stadier fört sådana element. På insidan 
åter, där klyföppningarna äro öfver hufvud mycket sparsamma, försvinna de snart 
såsom obehöfliga. En liknande reduktion af stomata inträder mot spetsen å spatans 
utsida, hvilken så småningom träder ur tjänst. 
Hos Colocasia odora träffas i stort sedt samma förändringar. Enligt de under- 
sökningar, jag anställt, uppträda här allmänt reducerade klyföppningar, utan kromato- 
forer och stärkelseinnehåll, dels på spatans insida, dels på dess utsida mot spetsen. 
A afbildningarna (figg. 33 — 36) framträder, att slutcellerna deformeras mer eller 
mindre starkt och förskjutas ända till fullständig asymmetri flos apparaten ifråga. 
Solanum Capsicastrum L. 
Från näringsfysiologisk synpunkt förete, foderbladen ett visst intresse (Jönsson, 
I, 21).- I spetsarna af dessa, hvilka på öfre sidan äro försedda med en väl ut- 
vecklad palissadväfnad, flyttas nämligen under postflorationen assimilationen öfver 
till utsidan (= undersidan), medan insidan så småningom blir färglös. Beträffande 
klyföppningarna nämner Jönsson vidare, att de, i samband med foderflikarnas 
starkare tillväxt och den genom ändrad belysning betingade omkastningen af 
assimilationsväfnadens läge, blifva onödiga och tillbakabildas. 
Vid mina härtill anslutna undersökningar öfver klyföppningarnas förhållande 
under foderbladens utveckling iakttog jag hela serier af öfvergångar mellan normala, 
fungerande stomata ända till starkt hoptryckta och deformerade typer. De viktigaste 
bland de senare åskådliggöras å figg. 37 — 43. En i öfrigt föga ombildad klyföppning 
(fig. 43) hade den ena slutcellen septerad genom en vågformigt förlöpande tvärvägg. 
Mandragora officinarum L. 
De under fruktmognaden starkt tillväxande foderbladen föra stomata i rikligt 
