Studier öfver klyföppningarnas morfologi 
23 
nämnts. Att stomata hos kronblad ej sällan innehålla blott en slutcell omnämnes 
af Hiller (I, 417 ff.), äfvensom af Paasche, som lämnat ett stort antal summariska 
uppgifter angående klyföppningsauomalier af skilda slag. 
5. Fruktämnen. 
De här uppträdande klyföppningstyperna förete en särdeles rik växling, knappast 
understigande den mångf or i nighet, som i detta hänseende tillkommer de i följande 
kapitel beskrifna cecidierna. En utförlig redogörelse för fruktämnens klyföppningar, 
hvilka visat sig utgöra ett synnerligen fruktbart fält för studier af anomalier, torde 
därför vara på sin plats. 
Den enda undersökning, som mera ingående sysselsätter sig med klyföpp- 
ningarnas uppträdande å perikarpier, härrör från Kraus, som i sitt arbete (1866) 
beskrifvit kapselartade och nötlika frukters anatomi. Af dennes undersökning 
framgår, att klyföppningar ofta äro förhanden å fruktväggen, särskildt inom 
vissa familjer, bland hvilka kunna nämnas Cruciferce, Papilionacece, Euphorbiacece, 
Banunculacece, Scrophulariacece, Reseda cece , Umbelliferce, Papaveracece och Liliacece 
(Kraus, I, 88). Samma förhållande företer Amaryllidacées (Sorauer, II, 268 ff.). 
I allmänhet uppträda stomata å yttre epidermis. Kraus nämner emellertid 
äfven vissa fall, där sådana förekomma på fruktväggens insida, å epidermis, som 
begränsar den slutna ovarialhåligheten. Dylika fall, hvilka, som min undersökning 
gifvit vid handen, äro från patologiskt anatomisk synpunkt särskildt intressanta, 
voro redan Schleiden (III, 322) bekanta, som fann klyföppningar å fruktämneshålig- 
heten hos Reseda , Passiflora och Cruciferce. Kraus (I, 91) omnämner, samma för- 
hållande hos Datura samt hos Papaver, Glaucium och Eschscholtzia. 
Någon närmare beskrifning af ifrågavarande klyföppningar lämnar Kraus 
emellertid icke. Han anför endast beträffande Datura Stramonium (I, 104), att på 
fruktämnets insida äro de osedvanligt stora, ett förhållande, som han äfven funnit 
hos Reseda odor ata (I, 100). 
Bland öfriga undersökningar, som beröra klyföppningars uppträdande och 
byggnad å perikarpier, skall nämnas Adlerz’ arbete öfver fruktväggens anatomi 
hos Ranunculaceerna. Här beskrifvas klyföppningar på fruktens utsida hos Pceonia , 
Delphinium , Adonis , Aquilegia, Trollius, Thalictrum , Myosurus och Ranunculus, äfven- 
som på dess insida hos Delphinium och Aquilegia. 
Beträffande köttiga frukter föreligger en anatomisk undersökning af Lampe, 
som omnämner klyföppningar på fruktens utsida hos Cucumis , Berberis vulgaris, 
Rhamnus Frangula, Cornus Mas och hos Mespilus. 
Hos Ricinus communis iakttog Sachs (I, 89) klyföppningar å fruktämnets insida. 
Ytterligare skall tilläggas, att Tobler (I, 367) vid sina undersökningar öfver karo- 
tinets utbredning och natur fann på fruktväggens insida hos Momordica Balsamina 
klyföppningar med afvikande byggnad. Slutcellerna, hvilka i det stora hela voro 
