26 
Otto Gertz 
den yttre luften kau äga rum. På utsidan af fruktämnet iakttog jag inga klyföpp- 
ningar; i alla händelser torde de här förekomma mycket sparsamt. 
Tvillingklyföppningar uppträda allmänt. Orienteringen är här i allmänhet 
polär, i det att de morfologiska längdaxlarna hos ifrågavarande stomata äro ställda 
i förlängningen af hvarandra. Men förutom detta mera typiska förekomma fall, 
där axlarna stå snedt (figg. 74, 75) eller parallellt (fig. 76), hvilket medför, att slut- 
cellernas funktion försvåras eller helt omöjliggöres. Ligga klyföppningarna med sina 
axlar parallellt, antaga de intill hvarandra gränsande, från hvar sin klyföppning 
härrörande slutcellerna genom inbördes tryck en fyrkautig, mången gång nästan 
regelbundet rektangulär form. Ej sällan möter man klyföppningar utan slutspringa, 
äfvensom klyföppningar, hvilkas ena slutcell är steril och saknar såväl kromato- 
forer som stärkelse (fig. 79). En ytterligare anomali består däruti, att klyföpp- 
ningarna blifva trecelliga, hvarvid uppträda tre parallellt orienterade och genom 
tvenne slutspriugor från hvarandra skilda celler (figg. 77, 78). 
Hyoscyamus niger L. 
Klyföppningar förekomma sparsamt på fruktämnets insida och utmärka sig 
genom en betydande storlek (fig. 80). På kapslarnas lock synas de saknas, så 
äfven, så vidt jag kunnat finna, å fruktämnets utsida. 
Pæonia paradoxa Anders, f. leiocarpa. 
Hos denna växt mötte synnerligen vidtgående klyföppningsanomalier, ja kanske 
de mest anmärkningsvärda, som öfver hufvud påvisats hos fruktämnen. Denna 
klyföppningarnas tendens till ombildning står i samband dels med deras förekomst 
i den slutna fruktämneshåligheten, dels därmed, att de anläggas tidigt och senare 
utspännas och deformeras, i samma mån frukten utvecklar sig till de betydande 
dimensioner, som äro för denna art utmärkande. 
På fruktväggens utsida ha klyföppningarna väsentligen normal byggnad och 
storlek (fig. 81). De ligga här ofta samlade i grupper på två eller tre, i hvilka 
fall tvilling- resp. trillingklyföppningar uppstå. På fruktväggens insida förekomma 
de dock rikligare och framträda här, till följd af sin saknad af anthocyanfärg- 
ning, såsom färglösa fält bland de i öfrigt anthocyanförande epidermiscellerna. 
Till skillnad från de senare innehålla de stärkelsekorn 1 , hvilka äro sammansatta, 
merendels pentarka. Slutcellerna utmärka sig i öfrigt genom stora, väl utbildade 
cellkärnor samt genom mer eller mindre förändrad form. I kanterna äro de ofta 
ojämna och loberade. Storleken hos dessa stomata är enorm. Längdaxeln öfver- 
stiger i regeln 4 — 5 gånger de dimensioner, som utmärka vanliga klyföppningar. 
Springan i allmänhet vidöppen på samma sätt som hos hydatoder (fig. 82), hvilka 
ifrågavarande stomata i flera hänseenden likna. Tvillingstomata med längdaxlarna 
ställda i hvarandras förlängning äro icke sällsynta. Ligga klyföppningscellerna 
parallellt med de slangformigt eller hyflikt sträckta epidermiscellerna, blifva äfven de 
mer eller mindre långsträckta. Ofta växer i sådana fall den ena cellen starkare 
1 Detta innehåll ej intecknadt å figurerna. 
