36 
Otto Gertz 
L., S. tuberosum L. 1 , S. Capsicastrum Link:, Physalis Alkekenghi L , Mandragora 
officinarum L. 2 , Lobelia fulgens Willd., Viburnum Lautana L., Lonicera Caprifolium 
L., Symphoricarpus racemosus Michx., Impatiens glanduligera Lindl., Ribes Grossu- 
laria L., Prunus domestica L., Pyrus Malus L., Rosa rugosa Thdnb. (hypanthiet), 
Althcea rosea Cav., Malope grandiflora Dietr. och Empetrum nigrum L. Hos 
Symphoricarpus racemosus funnos å den mogna frukten på sina ställen andöppningar 
äf annat slag, nämligen stora intercellularrum (fig. 146), som dock delvis förträngts 
genom thyllformigt i dem invuxna epidermisceller. Måhända utgöra dessa öppningar 
residuer efter oblitererade, tidigare där förekommande stomata. 
6 Frön. 
Att fröintegumenter kunna vara försedda med klyföppningar, är i allmänhet 
föga kändt. I litteraturen har dock förhållandet ifråga på flera ställen beskrifvits. 
Sålunda hade redan på 1840-talet Schleiden iakttagit detsamma hos tvenne växt- 
släkten, Canna och Nelumbium. Hos flera af Schleiden undersökta Ca?ma-arter 
uppträdde sålunda å testans hårda, spröda öfverhud klyföppningar (Schleiden, II, 10; 
III, 350, 388), och detsamma torde enligt Schleiden vara förhållandet hos samtliga 
arter af detta släkte. Hos Canna maculata och C. patens äro klyföppningarna — 
att döma efter de afbildningar, Schleiden meddelat (II, Taf. I, figg. 11 — 13), — 
starkt vidgade på bredden. Hos Nelumbium speciosum beklädes perikarpiets insida 
af en till fröskalet hörande, hård och fast öfverhud med klyföppningar, hvilka i 
påfallande grad erinra om Canna- frönas (Schleiden, II, 83). 
Klyföppningarna å fröskal hos Canna nämnas senare i en af Schumann med- 
delad undersökning öfver fröskalets byggnad hos ifrågavarande växt. Det yttersta 
skiktet utgöres här af en epidermis med klyföppningar, innanför detta följer ett 
pigmentförande cellager och under detta åter ett garfämneförande. Beträffande klyföpp- 
ningarna tillägger Schumann endast, att de äro abnormt stora och ställda på tvären. 
Bland vidare iakttagelser öfver klyföppningsförande frön kunna nämnas Czechs 
(I, 106) och Hartigs (I, 38; Schacht, I, 277), enligt hvilka dylika förekomma hos 
Tulipa Gesneriana , äfvensom undersökningar af Godfrin, som påvisade ett liknande 
förhållande hos flera växter, nämligen hos Ornithogalum pyramidale, Lilium Martagon, 
Tulipa Didierii, Juglans regia, Carya amara, Magnolia obovata, M. fusca och M. 
macrophylla. 
Ytterligare undersökningar i denna riktning föreligga af Raunkiær. Denne 
fann (I, 155) klyföppningsförande fröskal hos ett antal Geranium- arter [G. visci- 
dulum, G. pratense , G. bohemicum, G. phceum , G. pyrenaicum och G. sanguineum). 
1 I detta sammanhang kan nämnas, att of vanjordiska, i bladvecken af örtstammen insererade 
potatisknölar (Blaringhem), hvilka ännu ej täckts af periderm, likaledes sakna klyföppningar. 
2 Däremot icke hos Atropa Belladonna L. Lampe (I, 6) uppger visserligen, att frukterna 
här äro klyföppningsfria, men vid undersökning träffade jag, om ock sparsamt, klyföppningar på 
utsidan (fig. 147). 
