Studier öfver klyföppningarnas morfologi 
37 
Enligt Raunkiær är det öfver hufvud att antaga, att frön hos samtliga Geranium- 
arter förhålla sig på samma sätt. Raunkiær iakttog yidare klyföppningar å fröskal 
hos Erodium- arter, äfvensom hos Polygala vulgaris. I detta sammanhang beskrif ver 
Raunkiær vissa tillstoppningsinrättningar hos klyföppningarnas andhålor hos Gera- 
nium sanguineum (Raunkiær, I, fig. 7), hvilka till sin natur torde böra hänföras till 
stomatära thyller. 
Äfven de Toni omnämner klyföppningar hos Geranium - arters frön, t. ex. hos 
Geranium pratense (I, 877) och G. bohemicum (Tav. XII, fig. 3). Enligt Kny (1,56; 
Taf. XX) finnas klyföppningsförande frön hos Viola tricolor '. Af intresse är Nathorsts 
iakttagelse, att den fossila, i rhät-lias-tidens aflagringar förekommande Nilssonia 
brevis förde å fröintegumenterna klyföppningar (Nathorst, V, 24; Taf. 7, fig. 6). 
Mina egna undersökningar inskränka sig i det stora hela till tvenne arter, 
Juglans regia L. och Carya aquatica Nutt., hos hvilka talrika klyföppningar uppträda å 
fröskalet (figg. 148 — 152). I de flesta fall visa dessa normal byggnad. Anomalier 
träffas dock rätt allmänt, bland hvilka kunna nämnas septering af ena slutcellen 
— . detta förhållande iakttogs såväl hos Juglans regia som hos Carya aquatica (figg. 
151, 152) — , vidare förskjutning af slutcellerna, så att mer eller mindre asym- 
metriska typer komma till stånd, samt sträckning af slutcellerna under reduktion 
eller, i vissa fall, försvinnande af klyföppningsSpringan. Höggradig hypertrofiering 
förekommer särskildt hos Juglans , där springan blir tvärställd — bredden ända 
till fyra gånger öfverstigande längden — och slutcellernas bägge ändar nästan be- 
röra hvarandra. König omnämner (I, 364; fig. 131) efter Pfister funktionslösa 
klyföppningar med förtjockade slutceller å testan hos Juglans regia. 
Jag har vidare undersökt de af Schleiden å fröskalen hos Canna upptäckta 
klyföppuingarna. De ge sig här till känna redan för blotta ögat såsom små, punkt- 
formiga fördjupningar å fröskalet, af hvilka hvar och en motsvarar en klyföppning 
(Harz, I, 368). Några andra anomalier än deras starka sträckning på tvären — 
bredden hos ifrågavarande klyföppningar öfverstiger deras morfologiska längdaxel 
två, i vissa fall till och med tre gånger — hafva likväl därvid icke iakttagits. 
Klyföppuingarna å CVwwa-fröskalen sakna merendels kromatoforer och stärkelse 1 2 . 
De i denna afdelning II beskrifna abnorma klyföppningstyper, som sålunda 
kunna uppträda å växtorgan af olika slag under mera naturliga förhållanden, låta 
sig sammanfatta på följande sätt. 
1 Hos tvenne Rosaceer, Gowania mexicana och Purshia tridentata, har J ijel (I, 57, 58; figg. 
104 — 108) nyligen påvisat klyföppningar å fröanlagens integumenter. Hos den förra torde de 
vara funktionslösa, emedan, enligt Juel, ingen centralspringa bildas mellanjdutcellerna, hos den 
senare visa de den egendomligheten, att de uppträda äfven å insidan af det yttre integumentet. — 
[Tillägg under tryckningen.] 
2 Dermatogenet å frönas embryo synes alltid vara i saknad af klyföppningar. Ej sällan 
träffas dock enligt Harz (I, 888) tydliga anlag till sådana. En undersökning i denna riktning af 
mera rikligt klorofyllförande frön skulle vara af ett visst intresse. 
