III. 
Bildningsafvikelser hos klyföppningar å myko- och zoocecidier. 
Cecidiernas anatomi liar till sina grunddrag redan länge varit bekant. De 
viktigare bland dem ha ingående undersökts ej allenast fråu deskriptivt anatomisk, 
utan äfven från fysiologiskt anatomisk och utvecklingshistorisk synpunkt. Såsom de 
förnämsta forskarna å detta område kunna nämnas Lacaze-Duthier, Hieronymus, 
Frank, Mer, Beuerinck, Küstenmacher, Molliard, Küster, Houard, Magnus 
och Zweigelt, hvilka hufvudsakligen ägnat de zoogena cecidierna sin uppmärksamhet, 
samt Fenzllng, Wakker, Hartmann och Guttenberg, som i sina undersökningar 
behandlat, mer eller mindre ingående, mycetogena cecidier. Oaktadt den pato- 
logiska växtanatomien sålunda har att uppvisa på detta område en mångsidig forsk- 
ning och en rikt detaljerad litteratur, är dock i det stora hela föga bekant beträffande 
klyföppningsapparatens byggnad å cecidier. De här föreliggande litteraturuppgifterna 
afse knappast annat än klyf öppningarnas förekomst och uppträdande öfver hufvud 
å gallbildningar eller — vid mera ingående undersökning — deras antal och för- 
delning vid jämförelse med förhållandet hos normalt gestaltade växtdelar af mot- 
svarande slag. Och dock finnes, som mina egna undersökningar visat, hos ifråga- 
varande zoo- och mykomorfosers klyföppningar en rik växling af byggnadstyper och 
varianter. Bland dessa äro endast några tidigare kända. Küster (III, 212; fig. 102) 
beskrifver sålunda på olika sätt hypertrofiskt förändrade och jättestomata hos de 
bekanta, af Pontania proxima å <Safe-blad förorsakade cecidierna, äfvensom (II, 175; 
fig. 112) hos samma cecidieform tre- eller fyrcelliga klyföppningstyper, anomalier, 
hvilka framgått genom den ena eller bägge slutcellernas septering eller ock genom 
mer eller mindre abnormt försiggående delningar hos dessas moderceller. Hos 
cecidier af Triom alacris å Laurus nobilis fann Küster (III, 213) klyföppningar, 
som förskjutits under de angränsande, ofvan dem framvuxna epidermiscellerna. 
Mera vidtgående äro dock de slag af deformationer, Guttenberg påvisat hos klyf- 
öppningarna å vissa genom parasitsvampar förändrade växtdelar. Särskildt visade 
Zea Mays vid infektion genom Ustilago May dis ombildade klyföppningar. Till en 
del voro dessa af samma typ som de Küster beskrifvit. Här uppträdde genom 
tvärväggar septerade slutceller, vidare stomaceller, som delat sig i med central- 
springan parallellt plan. Guttenberg beskrifver därjämte abnormt stora, vidöppna 
klyföppningar, å andra sidan slutna, degenererade former. Lägges härtill, att 
