Studier öfver klyföppningarnas morfologi 
47 
å Brassica oleracea , och som jag i det föregående (p. 32) beskrifvit hos ett tredje 
fall, fruktväggens utsida af Iris sibirica — , andra tillstoppade genom stomatära 
thyller; i sistnämnda fall var andhålan utfylld af blåsformiga, i densamma invuxna 
mesofyllceller. En ytterligares här uppträdande anomali består däruti, att slutcellerna 
ej skiljas från hvarandra och klyföppningarna till följd däraf bli permanent slutna. 
Mindre framträdande voro klyföppningsanomalierna hos följande cecidier: 
Picea excelsa Link — Adelges abietis Kalt. [Houard: 101]. 
Ifrågavarande, allmänt kända cecidium anföres här endast till följd af klyf- 
öppningarnas topografi. Såsom Winkler (I, 7), Frank (I, 164) och Houard (I, 175) 
anmärkt, äro dessa undertryckta å bladens undre, deformerade del, men förekomma 
å deras öfre, oförändrade parti. I undersökta fall visade de typisk utbildning. 
Populus tremula L. — Harmandia petioli Kieff. [Houard: 497], 
Cecidierna i allmänhet klyföppningsfria. Endast undantagsvis uppträder en 
och annan vidöppen och hypertrofierad klyföppning utan kloroplaster. Dessa bild- 
ningar synas fungera endast en kort tid och snart ersättas af lenticeller. 
Populus pyramidalis Roz. — Pemphigus spirothecæ Pass. [Houard: 549], 
Stomata sparsamt förhanden, abnormt stora och erinrande om hydatoder. 
Slutspringan i regeln cirkelformig och vidöppen, slutcellerna ej sällan sneda och 
förskjutna. De senare synas tidigt träda ur funktion och förstöras. På cecidiets 
inre, larvhåligheten begränsande sida saknas klyföppningar. 
Det närstående, af Pemphigus bursarius L. förorsakade cecidiet å Populus pyra- 
midalis [Houard: 548] befanns i de flesta fall klyföppningsfritt. Endast någon gång 
uppträda här enstaka klyföppningar, hvilka äro starkt hypertrofierade och abnormt 
stora. Liksom hos förut nämnda cecidium inträder sekundärt bildning af lenticeller. 
Salix viminalis L. — Perrisia marginemtorquens Winn. [Houard: 749]. 
Vid affärgning och omvikning af bladkanten under inverkan af ofvannämnda 
cecidomyid röna klyföppningarna till en början föga förändring. A det fullt ut- 
bildade cecidiet fann jag emellertid, i likhet med Fockeu (II, 103, 106), stoma- 
cellerna tryckta intill hvarandra och klyföppningarna slutna. 
Salix purpurea L. — Pontania salicis Christ [Houard: 708]. 
Klyföppningarna särdeles stora och vidöppna, med slutspringan ofta tillstoppad 
af en amorf, vaxliknande substans. 
Salix repens L. — Pontania salicis Christ [Houard: 922]. 
Klyföppningarna äfven här abnormt stora och vidöppna. På sina ställen, 
särskildt å äldre cecidier, är slutspringan hoptryckt eller förträngd, i andra fall, 
liksom hos föregående cecidium, tillstoppad af ett vaxliknande, mörkfärgadt ämne. 
Alnus glutinosa (L.) Gærtn. — Eriophyes Nalepai Fockeu [Houard: 1132]. 
I likhet med Fockeu (II, 121) fann jag klyföppningarna å cecidiets undersida 
slutna. 
Quercus Robur L. — Andricus ostreus Giraud [Houard: 1326]. 
Stomata sparsamma, med vidöppen, cirkelrund slutspringa. Af biokemiskt 
