Studier öfver klyföppningarnas morfologi 
49 
Rosa canina L. — Rhodites eglanteriæ Hartig [Houard: 3191]. 
Klyföppningarna, hvilka — förbisedda af Hieronymus — uppträda här och 
där å de ärtformiga cecidierna, äro ej sällan oregelbundet polygonala och visa där- 
vid former, soni erinra om de i det föregående (p. 46) beskrifna klyföppningarna 
hos cecidiet af Perrisia persicarice å Polygonum amphibium. Rätt allmänt förekomma 
stomata, som till följd af ena slutcellens obliterering äro halfva. 
Prunus domestica L. — Eriophyes similis Nal. [Houard: 3279], 
Cephaloneerna föra å toppen sparsamt klyföppningar. Jämte sådana, som i 
det stora hela äro normalt byggda, ehuru vidöppna och utan förmåga att sluta sig 
(fig. 180), förekomma reducerade former med hoptryckta, funktionslösa stomaceller 
utan stärkelseinnehåll. Klyföppningarna omgifvas af celler, som merendels äro 
radiärt sträckta och i detta hänseende erinra om de postamentala cellerna vid basen 
af hårbildningar. 
De genom samma Eriophyes- art förorsakade cephaloneerna å Prunus spinosa L. 
[Houard: 3294] föra särskildt å bladundersidan talrika stomata, i allmänhet normalt 
byggda. 
Lathyrus pratensis L. — Perrisia sp. [Houard: 3776]. 
På utsidan af detta baljliknande, genom hopväxning af bladkanterna bildade 
cecidium förekomma klyföppningar, som, bortsedt från en föga framträdande för- 
skjutuing hos slutcellerna och däraf härrörande snedhet och asymmetri, äro normalt 
byggda. Den inre, slutna håligheten i cecidiet saknar stomata. 
Acer pseudoplatanus L. — Eriophyes macrochelus L. var. erinea Trotter 
[Houard: 3794], 
De å bladundersidans interkostala erineumfält förekommande klyföppningarna 
äro till storleken särdeles växlande — abnormt förstorade, starkt hypertrofierade 
former uppträda ej sällsynt — , ofta slutna och till formen oregelbundet polygonala. 
På sina ställen förekomma typiskt halfva, på andra sneda klyföppningar; det senare 
är särskildt händelsen vid basen af erineumhåren. 
Tilia europæa L. — Oontarinia tiliarum Kieff. 
Stomata å cecidiöst ombildade blomknoppar [Houard: 4139] utomordeutligt 
sparsamma, ofta starkt hypertrofierade och förstorade. Obliterering och hoptryckning 
af klyföppningarna förekommer ofta å kanter af blad och å stamdelar, som defor- 
merats af Oontarinia tiliarum [Houard: 4136, 4142], På sina ställen iakttages ny- 
anläggning af normala stomata. 
Vid bladkantens hoprullning under inverkan af Perrisia tiliämvolvens Rübs. 
[Houard: 4148] uppträda stomata å den uppåtvända uudersidan glesare än normalt 
(Houard, TV, 137; figg. 14, 15) och ofta med abnorma typer af skilda slag. 
Lysimachia vulgaris L. — Eriophyes laticinctus Nal. [Houard: 4617]. 
Klyföppningarna — liksom å normala bladskifvor bundna vid undersidan — 
uppträda här och där typiskt' halfva. 1 
1 Detta cecidium, som anatomiskt undersökts redan af Müller (I, 108) och Frank (r, 62), ut- 
märker sig bland annat genom intensivt purpurröd färgning, enligt Frank härrörande af anthocyan 
7 
