28 
Gösta Häggqvist 
Den frågeställning, jag i det följande ämnar betjäna mig ay, blir därför: 
1. Huru färgas det levande epidermis av metylenblått? 2. Huru förhåller sig det 
levande epidermis till metylenblått vid förhindrat lufttillträde? " Upptages leucome- 
tyleublått av epiderm iscellerna? Finnes succinodehydrogenas i huden? Är färgäm- 
nets adsorbtion av enzymet av betydelse för färgupptagningen? Efter vilka lagar 
försiggår färgupptagningen? Huru inverka förändringar av vätejoukoncentrationen 
på färgupptagningen? Är det färgsaltet eller färgbasen, som intränger i cellerna? 
Huru färgas det levande epidermis av metylenblått? 
Denna fråga, som här endast för fullständighets skull upptages, har redan be- 
svarats i föregående kapitel. Jag erinrar endast om, att epidermiscellerna färgas 
medelst den vitala metylenblåmetoden liksom även intercellularsubstansen. I det 
jag hänvisar till figurerna 2 — 8, påminner jag om ifrågavarande färgnings nyckfull- 
het. I hudbitarnas periferi, där färgämnet har lätt tillträde, färgas hela cellproto- 
plasmat jämte intercellularsubstansen, såsom i fig. 6 visats. Kärnorna förbliva där- 
emot ofärgade. T de längre från hudbitens periferi belägna delarna av epidermis 
är färgningen ofullständig, i det att här endast enstaka celler eller delar av sådana 
färgas. Även intercellularsubstansen färgas ofullständigt. Det hela ter sig — genom 
vår ringa kännedom om de banor, på vilka färgämnet intränger i hudbiten och färg- 
ningens övriga principer — nyckfullt. Om dessa banor tillåta mig de gjorda er- 
farenheterna endast att säga, att hornlagret och därintill liggande lager synas erbjuda 
det största motståndet mot färgens inträngande. Jag stöder det antagandet på den 
iakttagelsen, att bindväven ofta är fullständigt färgad (metakromatiskt), under det 
att epidermis synes mycket ofullständigt färgad. Färgämnet bör alltså hava inträngt 
genom bindväven. 
Huru förhåller sig det levande epidermis till metylenblått vid 
förhindrat lufttillträde? 
För att kunna besvara denna fråga betjänade jag mig av den av Thunberg 
angivna försöksanordningen. Då jag icke kunde hoppas, att från levande människo- 
hud med dess tunna överhud lyckas lösdissekera ett tillräckligt stort stycke av denna 
senare utan att samtidigt få bindväv med, och då vidare operationen skulle ha varit 
alltför smärtsam, betjänade jag mig vid försökets anställande av huden på ett i 
agone liggande svin. Från densamma lösskuros medelst en skarp kniv ytterst tunna 
epider missty eken. Ett godtyckligt taget sådant undersöktes i mikroskopet och konsta- 
terades vara bindvävsfritt, varefter hela massan noggrant sönderklipptes till en mos- 
liknande massa. Av denna massa nedfördes 0,6 gr. i vardera av tvenne Thunberg’ - 
ska vakuumrör. I röret I tillfogades 0,9 cm. 3 vatten och 0,1 cm. 3 metylenblålösning 
(1 °/°) I röret II tillsattes 0,8 cm. 3 vatten och 0,2 cm. 3 av ovannämnda metylenblålös- 
ning, varefter båda rören enligt Thunbergs föreskrift evakuerades och kl. 7.28 nedsatt.es 
i ett 40° varmt vattenbad. Resultatet framgår av nedanstående tabell över försöket. 
