30 
Gösta Häggqvist 
Upptages leucometylenblått av epidermiscellerna? 
Det har varit förenat med stor möda att utföra det experiment, som möjlig- 
gör för mig att besvara denna fråga. Min första tanke, att det helt enkelt skulle 
gå att i vacuum blanda rongalitvitt med fysiologisk koksaltlösning till önskad ut-, 
spädningsgrad visade sig felaktig, Jag kunde icke i tillräcklig grad befria rören 
från luft utan vid utspädningen av rongalitvittet och den därmed följande förtun- 
ningen av den reducerande substansen rongalit, fick jag genast blåfärgning. En 
sådan måste emellertid undvikas, då jag ville behandla preparatet med leucomety- 
lenblått. Bättre gick det icke om jag först uppkokade den fysiologiska koksaltlös- 
ningen och sedan gjorde vacuum. En blåfärgning uppträdde dock om än minimal. 
Att framställa leucometylenblått i fast, lufthållbar form enligt P. Landauer och 
H. Weil (43) misslyckades, möjligen beroende på att jag icke kunde erhålla petrole- 
umeter utan måste försöka med ersättningsmedel. 
Svårigheterna löstes så, att jag medelst det av Thunberg angivna förfarandet 
på fysiologisk väg avfärgade metylenblått, varefter den avfärgade vätskan överför- 
des i ett rör, där preparatet låg i fysiologisk koksaltlösning under vacuum. Vid 
avfärgningen av metylenblålösningen kunde jag genom doc. C. E. Ohlssons älsk- 
värdhet använda mig av en på ännu ej publicerat sätt extraherad enzymlösning av 
ovanlig styrka. Försöket utfördes på följande sätt: 
I ett vakuumrör (a 1 ) nedfördes följande blandning (m): 
1 cm 3 0,9 °/o NaCl-lösning 
2 » enzymextrakt 
1 » 10 °/o kaliumsuccinat 
1 dr. mättad lösning av metylenblått i 0,9% NaCl, 
varefter röret på vanligt sätt evakuerades och nedsattes i 40° vattenbad till avfärg- 
ning inträtt. I vardera av tvänne andra rör, a och b nedfördes en nyss tagen hud- 
bit, i båda rören av ungefär samma storlek, och dessutom 1 cm 3 0,9 % NaCl-lösning. 
Båda rören evakuerades, varefter sidoröret på röret a medelst gummislag samman- 
fogades méd sidoröret på a 1 . I fogen insattes dock först ett T-rör, som gjorde det 
möjligt att evakuera de ovannämda sidorören och sammankopplingsanordningen. 
När detta skett öppnades kranarna i rören a och a 1 , så att systemet av lumina stod 
öppet utan att luften därvid hade tillträde. Genom att värma röret a 1 i handen 
och samtidigt giva systemet lämplig lutning överfördas vätskan i a 1 i röret a. Detta 
lyckades utan att någon som helst iakttagbar blåfärgning uppträdde. Sidoröret 
fylldes enligt Thunbergs föreskrift med vatten. 
Samtidigt öppnades röret b och i detsamma infördes den ovannämnda bland- 
ningen (m). Detta rör var avsett som kontrollrör och lämnades i öppen förbindelse 
med luften. Evakueringen av detta rör gjordes för att utesluta, att epidermiscellerna 
vid denna procedur kunde skadas, så att de blevo oförmögna att vitalfärgas. 
Efter 4 timmar öppnades båda rören, och sedan vätskan raskt avhällts, påfyll- 
des en fixeringsvätska bestående av 
